Režie:
Miloš FormanKamera:
Miroslav OndříčekHudba:
Karel MarešHrají:
Jan Vostrčil, Josef Šebánek, Ladislav Adam, Vratislav Čermák, František Debelka, Václav Novotný, František Paska, František Reinstein, Josef Řehořek (více)Obsahy(1)
Česká hořká komedie Hoří, má panenko z roku 1967 je třetím celovečerním hraným filmem Miloše Formana, jednoho z předních reprezentantů tzv. nové vlny českého filmu. Na snímku scenáristicky spolupracovali i jeho dva přátelé Ivan Passer a Jaroslav Papoušek a kameramanem byl dnes světově proslulý Miroslav Ondříček. Ústředním motivem filmu je hasičský bál, a to bál velice svérázný. Formanovi se podařilo proniknout až ke kořenům člověčí povahy, mnohé figurky jako by byly vystřiženy ze skutečného života. Jestliže jeho předchozí filmy shlížely na lidské hemžení se shovívavým a laskavým úsměvem, v tomto filmu lyrická a zjemňující nota zcela zmizela a zůstalo jen důsledné odhalování negativních stránek lidských povah. A hasičský bál, jehož neuvěřitelný průběh film sleduje, je jakoby křivým zrcadlem společenské situace šedesátých let. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (729)
Tenhle film měl odrážet dobu, tak byl dlouho vnímán. A přitom je snad dnešní doba jiná? Jsou lidi jiní? Ani náhodou. Doba dělá lidi a jejich možnosti. A ne režim. Úsměvné je, že někdo na to kouká, jako by žil v lepší době, a tak to i hodnotí, ale to mu potom asi uniká problematika dnešní doby, proti níž jsou tehdejší problémy lehčího rázu. Komunimus si vzal velké sousto, proto do něho rádi kopou ti, co neví co to vůbec mělo být. Je úžasné, že brzy do něho budou kopat už déle než byla délka komunismu v ČR. Už jen 19 let a doba následující bude delší než doba socialistická, která se do éry komunistické nedostala, protože lid si to nepřál. A lid si nepřál ani předchozí režimy a proč? Protože každý člověk, když se narodí, tak začíná od nuly vědění. ()
Geniální komedie, která více mrazí než rozesmívá. Za komoušů se u každého kritického filmu říkalo, že nastavuje zrcadlo. V souvislosti s tímhle filmem je to přesný. Hasiči protestovali, ale o ně přitom vůbec nejde. Ten film má mnohem širší sdělení. Scéna s dědou u jeho hořícího domu je jedna z nejsmutnějších, jaké jsem kdy viděl. ()
"Mámo, dyť ty to nehlídáš!" aneb nestárnoucí komediální klasika, která je jednou velkou alegorií o lidské malosti, odehrávající se na pozadí hasičského plesu.... Právě ona hasičská zábava posloužila Formanovi k tomu, aby dokázal skrze filmové médium pojmenovat tak komplexní téma, jakou je právě česká národní povaha. Českou náturu zde Forman zrcadlí skrze jeden velký rafinovaný pelmel situačních gagů, plynoucích z trapasů v podobě dechovkové tancovačky, hlídání tomboly plné kuriozit, soutěž o post královny krásy, anebo požáru chalupy, které vyvolá nejedno trauma. V tomto pomyslném kolotoči trapna hraje svou neméně důležitou roli rozmanité panoptikum karikaturních postaviček, v němž každá z nich reprezentuje určitou vlastnost "čecháčkovství", jež je snad každému známa, což je podpořené i celkovou teatrálností situačního humoru a autentickými projevy ze stran herců i neherců. Tato mozaika trapnosti by však nemohla fungovat bez neméně chytrého scénáře, na němž se krom samotného Formana podílela ještě dvě filmařská esa: Jaroslav Papoušek a Ivan Passer.... To vše společně s pečlivou režijní rukou Miloše Formana tvoří dokonalé schéma toho, jak se dá z obyčejných lidských trapasů vytvořit neskutečně úsměvné dílo, které se nejenom zaslouženě zapsalo do zlatého fondu české kinematografie, ale zároveň svou výpovědní hodnotou národní charakteristiky překonalo hranice Československa.... Nejlepší český film z hlediska scénáře. ()
Nevrč, brachu, na zrcadlo, když máš hubu křivou, praví výrok připisovaný Gogolovi, ale současně plně vztažitelný na dobovou odezvu přijetí této nemilosrdné Formanovy komedie současníky její premiéry. Forman nás nenápadně, jakoby mimochodem, uvádí do obvyklého vesnického prostředí lidí a lidiček, jichž je všude dvanáct do tuctu. Pocit všední všednodennosti však začíná velmi rychle oprýskávat. To bodré češství najednou krok za krokem odhaluje své hltavé abyseneřeklo plebejství, svou hlemtavou chamtivost v mezích zákona. Korunou díla je ples a tombola, jež jsou plně a právem vyložitelné jako alegorie tehdejší československé společnosti vstupující váhavě do bazénu konzumismu a nevrlé sebestředně spokojené průměrnosti nesnášející nic, co by ji rušilo. Neherci, ten velký prostředek velkých šedesátých let, propůjčují jinotaji až domáckou důvěryhodnost. O to grotesknější je Formanův výsměšný škleb. Škleb nadčasový podávající nám ruku přes dnes již takřka půlstoletou propast letu let, která uplynula od jeho uvedení. ()
Nejlepší film Miloše Formana z těch, které vytvořil ještě před odjezdem do zámoří. Zároveň rafinovaná a nepříjemně účinná sarkastická alegorie na reálný komunismus v českém prostředí. Spoustu jedovatých hlášek, humorných situací a skvělého herectví i chytrá filmařina, která Formanovi pomohla prosadit se ve světě. Šoupněte mu tu postel blíž k ohni, ať se ohřeje. Přes nespornou krutost řady scén mám ten film opravdu rád. Zahraniční producent byl svého času zoufalý z výběru dívek pro soutěž královny krásy, ale evidentně nepochopil, že režisérovi šlo o něco úplně jiného. Celkový dojem: 95 %. ()
Galerie (26)
Photo © Filmové studio Barrandov / Jaromír Komárek
![Hoří, má panenko - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/435/167435466_djd9yt.jpg)
Zajímavosti (42)
- Do filmu bol pridaný dodatočne v marci 1968 titulok, že film nie je namierený proti požiarnikom ako reakcia na umelo vyvolané protesty údajne pobúrených českých hasičov. V roku 2009 v reštaurovanej verzii, ktorá vznikla v úzkej spolupráci s kameramanom Miroslavom Ondříčkom, chýba úvodný titulok upozorňujúci na to, že snímka nie je namierený proti hasičom. (Raccoon.city)
- Alena Květová (kandidátka na titul kráľovnej krásy Růženka) ako neherečka pracovala v dobe, keď si ju režisér vybral v Obchodnéj banke. Miloš Forman si dievča vyhliadol na Jílovišti, kde slávila v hoteli Hubertus narodeniny a poslal za ňou fotografa, či by si nechcela zahrať vo filme na čo sa Alena iba zasmiala. Lenže potom z Barrandova zavolali rovno do práce a Alena pochopila, že to nebol len fór. Pozvali ju do filmového klubu, odfotili a naozaj jej dali filmovú úlohu. Hotový film už doma nemala možnosť vidieť, v roku 1968 emigrovala do Švajčiarska. Až o pár rokov neskôr išla v Zürichu na nemeckú verziu, ale originálnu českú verziu už nikdy nevidela. Podobný osud mala aj Olga Blechová (nevybraná kandidátka na titul kráľovnéj krásy) ktorá v dobe natáčania úspešne pôsobila ako speváčka v duete z názvom Irena a Olga ktorá tiež v roku 1986 emigrovala do USA. Oľga a Alena sa v zahraničí pravidelne stretávali a veľmi chceli aby ich ešte raz Forman do nejakého svojho filmu obsadil čo sa nakoniec nepodarilo. (Raccoon.city)
- Jedná se o poslední film scenáristického týmu Miloš Forman – Jaroslav Papoušek – Ivan Passer. (agass)
Reklama