Režie:
Dario ArgentoKamera:
Franco Di GiacomoHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Michael Brandon, Mimsy Farmer, Jean-Pierre Marielle, Bud Spencer, Calisto Calisti, Luigi Cozzi, Laura Troschel, Oreste Lionello, Francine Racette (více)Obsahy(1)
Mladý rockový bubeník Roberto (Michael Brandon) je terorizován záhadnými telefonáty od tajemné osoby, a dokonce ho pronásleduje na každém kroku. Jedné noci se samotný Roberto rozhodne sledovat tu tajemnou osobu, ale netuší že to dopadne velmi špatně. Záhadný muž tvrdí Robertovi, že ho nezná a záhy na něj vytáhne nůž. Roberto při sebeobraně toho muže zabije a ihned je vyfocen na místě činu jinou osobou, která má na sobě masku jakési legrační panenky. Od té doby se maskovaný vrah snaží zoufalého hudebníka vydírat a dostat ho do naprostého šílenství. Avšak tváří v tvář vrah nemůže Roberta při velké příležitosti zabít. Roberto si najme soukromé očko pro případ, ale i ten je později zabit společně s dalšími osobami. Roberto se rozhodne spojit se svým nejlepším přítelem z venkova Godfreyem (Bud Spencer), který hned pochpopí, že se jedná o duševně nemocného vraha a je si naprosto jist, že zabiják zná Roberta až moc dobře. Oba společně vymyslí způsob jak dostanou maskovaného zabijáka. (tequilla)
(více)Videa (2)
Recenze (49)
Mám sice raději trilogii o Matkách či krvavější Tenebre, Phenomenu nebo Děs v opeře, ale první Argentovy filmy mají neodolatelné kouzlo. Byť se dvoukřídlý hmyz objeví ve filmu několikrát, až při klíčové scéně divák pochopí, proč název filmu obsahuje čtyři mouchy. Jsem asi hodně špatný detektiv, ale mně se vraha odhalit nedařilo až do doby, kdy už bylo pro hlavní postavu pozdě. Argento šetří gore efekty, o to více klade důraz na atmosféru a kameru. Ta se zaměřuje jak na detail - oči, kočka, větve, jejichž rozhýbání větrem věstí příchod hrozivých událostí (jak později Argento několikrát zopakoval), tak, jak je pro režiséra prvních filmů typické, rozbíjí klasickou kompizici obrazu (což bylo dotaženo v Temně červené) - padají pravidla zlatého řezu a výsledné zobrazení vzbuzuje podivný neklid. Některé scény mají neuvěřitelné napětí, na příklad služebná čekající v parku na vraha, jehož se rozhodla vydírat. Připomene scénu z ptáků, kdy hlavní hrdinka čeká na lavičce před školou, kouří cigaretu a za jejími zády se postupně usazují ptáci. Zde najednou zmizí lidé, ochladí se, zvedne se vítr, přichází večer, zamčená brána a kroky smrti. Jedinou výhradu mám k hudbě jinak výborného E.Morriconeho. Nebyla špatná, ale občas příliš připomněla mistrovy fláky pro westerny. Goblin by mně tu sedl lépe... ()
Tak copak to tu máme tentokrát - hrdinův sen o popravě, vrahův flashback z vypolstrované cely, prapodivný (a skvěle vysvětlený) obraz sejmutý z oka vrahovy oběti, další typický giallovský hudební motiv (by Morricone), další zábavné komické figurky (neschopný homosexuální detektiv, šikanovaný pošťák, Bud Spencer!) a scénky (rozhovor homosexuálů, předváděčka rakví) a luxusně zpomaleně nasnímaná závěrečná autonehoda. Parádní kamera, parádní režijní nápady. SPOJLER: Výborná byla smrt detektiva, při níž se dojemně uzavřel kruh jeho pozoruhodné kariéry. A když si vrah přijde pro tu rozkošnou hnědovlásku do jejího potemnělého bytu a vy čekáte, kdy ze tmy za ní vypluje ta jeho úchylná maska... ()
Občas nuda, trošku mi vadil výkon Brandona, protože byl jedinou osobou, o kterou jsem nebyla schopna se ani náhodou bát. A to je poněkud na pováženou, když se kolem hlavního hrdiny dějí prapodivné věci, hynou jeho známí, ale já mu prostě ani vteřinu nevěřím, že by mohl mít strach. Snad kdyby v hlavní roli byl nějaký alespoň průměrný herec, byla by situace jiná. Ale naštěstí kolem Brandona bylo spousta dobrých herců, kteří pozdvihli toto místy značně nelogické dílko na průměrný film. Trapně vyzněla postava pošťáka, ale Mariellův homosexuální detektiv byl skvělý, včetně drobné inspirace v poručíkovi Columbovi a jeho vozidle. ()
Existuje už jen pár filmů od Argenta které jsem neviděl a toto byl jedním z nich. A je to sakra škoda protože tohle možná považuju za jedno z nejlepších Giallo vůbec. Je tu sice pár klišé a divné obsazení v podobě Spencera. Ale film je dostatečně napínavej, má dobrou atmosféru a dobrý scénář. Do konce filmu jsem nevěděl kdo je vrah. Finální scéna je vrchol filmu a je natočená parádně. Méně známe giallo ale o to zábavnější. ()
Povinnosť nielen pre milovníkov gialla a Argenta, ale aj seriálu Dempsey a Makepeacova, pretože hlavnú úlohu tu hrá mladučký a patrične vyhúkaný Michael Brandon. Kvalitná giallovka, ktorá ale trochu zlyháva vo "vedeckom" odhalení vraha, kedy sme na poli čistého sci-fi a tak trochu aj pri odhalení motivácií vraha, kde mohol byť pridaný aspoň ešte jeden motív navyše. Toho možno odhalíte vopred, možno nie, je to ale jedna z tých menej pravdepodobných variant, na ktoré počas sledovania budete myslieť. 70% ()
Galerie (94)
Zajímavosti (6)
- Soundtrack měli původně nahrát Deep Purple. (Chatterer)
- Do role Roberta Tobiase byli původně zvažováni Terence Stamp, Michael York a dokonce i některý z členů The Beatles. (Chatterer)
- "Najkrajšie nakrútená autonehoda v dejinách kinematografie" v závere filmu vyžadovala použitie špeciálnej kamery. Ani po dvoch rozbitých vozidlách sa nepodarilo získať kvalitné zábery. Napokon tvorcovia zistili, že musia použiť čiernobiely materiál a filmovať na prudkom dennom svetle a scénu ešte umelo dosvetliť, hoci scéna sa odohráva v noci. (MIMIC)
Reklama