Režie:
Christina RosendahlKamera:
Laust Trier MørkHudba:
Jonas StruckHrají:
Peter Plaugborg, Søren Malling, Arly Jover, Thomas Bo Larsen, Jens Albinus, Henrik Birch, Filippa Suenson, Claus Bue, Anne-Vibeke Mogensen (více)VOD (2)
Obsahy(1)
V roku 1968 sa v blízkosti dánskej základne Thule zrútil americký bombardér, ktorý niesol štyri atómové bomby. Došlo k rádioaktívnej kontaminácii okolia i ľudí, ktorí sa zúčastnili na záchrannej akcii. Až v deväťdesiatych rokoch sa ukázalo, že dánska vláda tajne súhlasila s umiestnením amerických jadrových zbraní na svojom území napriek predchádzajúcim dohodám, ktoré to zakazovali. Jediný novinár našiel odvahu, konfrontovať politickú moc a odhaliť jej klamstvá... (RTVS)
(více)Videa (2)
Recenze (27)
Niečo je zhnité v štáte dánskom. Film o investigatívnom novinárovi a politike, poukazujúci na to, že obyčajný človek v ľubovoľnom štáte sveta (vtomto prípade v Dánsku) je nula a obyvateľstvo a krajina sú hračkou v rukách vyššej politiky. Nie som nadšencom politických thrillerov, napriek tomu má film niečo do seba .. u mňa 3,5 bodu. A Evulienke velke Ď za titulky. ()
Krásná práce hodná poklony. Obsah a forma se přímo výstižně propojují, pomalejší tempo přesně odpovídá vyčerpávějícímu mravenčímu pátrání hlavní postavy s postupným odhalováním umlčených detailů závažné politické kauzy. S podrobným studiem materiálů nabízí režisérka možnost nahlédnout do archivních dokumentů s ústřední postavou novináře a zároveň v rámci tohoto nahlížení do reálné kauzy kombinuje hranou část se spoustou dobových reportáží a archivních záběrů. Filmařská práce Rosendahlové v tomto ohledu se dokonale přibližuje k píli samotného Poula Brinka. Vzpomněl jsem si na Verneuilův film Tisíc miliard dolarů s podobně obsáhlým probíráním politické kauzy (byť u Verneuila zřejmě jen fiktivní) s investigativním novinářem, ale také na to, jak jsem loni viděl dva filmy točené dle skutečných loupeží, které obojí plynuly zcela v klasickém duchu, než v úplném závěru „jako bonus“ dodaly pár dobových záběrů s reálnými postavami. Těší mě, že jsem se v Idealistovi dočkal konečně snímku, který jde do této kombinaci hraných scén a archivních záběrů mnohem invenčněji, využívá tyto možnosti současné kinematografie sofistikovanějším způsobem a současně navzdory četným dokumentárním prkvům dokáže stále fungovat jako kvalitní a napínavý žánrový film. Během scén jízdy nočními silnicemi na mě šla až snová atmosféra, volbu tématu s přiblížením u nás málo známých událostí studené války v Dánsku, i s přesahem do současnosti, si rovněž cením a výkony herců (z nichž mě nejvíc zaujal ve vedlejší roli Søren Malling coby postarší spolupátrající kolega) dosahují rovněž nadprůměrné laťky. Idealista mi zkrátka hodně napravil můj často rozporuplný dojem ze současného dánského filmového dramatu. [95%] ()
Politický thriller, opierajúci sa o citlivú tému jadrových zbraní, vyskladaný z množstva dobových, skutočných záberov, ktorý by sa kľudne mohol označiť, za polo-dokumentárny film. Veľmi pomalé tempo zrejme každému nesadne, pričom akcia ako taká, je absolútne v nedohľadne. Lenže ten, ktorý je nadšencom práve obdobne spracovaných snímkov, bude zrejme viac než spokojný .. ()
Naši škrabalové by se měli podívat, jak se dělá novinařina. Idealista si vlastně ani nemusí pomáhat nějakými vedlejšími linkami, nešmíruje soukromí hlavního hrdiny a vlastně ani nepouští do hry zájmové skupiny, které by usilovaly pátrajícímu novináři o život. Jen prostě mapuje mravenčí praci jednoho umanutého žurnalisty, který dokázal otřást celým Dánskem. Autentické dobové dokumenty pak jen dodávají celkovému obrazu na důvěryhodnosti. Hodně slušná práce. 90% ()
Idealistu ocení ti, kteří upřednostňují obsah a společenskou výpověď před formou a efektností. Obvyklé thrillerové a akční prvky, honičky a úklady o život tady nečekejte. Idealista je realisticky odvyprávěný a faktů se držící příběh o středu investigativního novináře se státní mocí a politickými zájmy. Osobně nejsem nadšený z filmařského stylu režisérky, které záleží víc na udržení pocitu autentičnosti na úkor atraktivity pro diváka. Idealista se blíží žánru hraného dokumentu. Nasazené tempo odpovídá trpělivosti při houževnatém sbírání faktů v terénu a jejich následném skládání do vypovídajícího obrázku o dánské politické scéně. Tři a půl hvězdičky tentokrát zaokrouhlím dolů, ale 65 % celkového dojmu určitě není špatný výsledek. Do filmu se po mém soudu dalo vložit víc naléhavosti, vášně a emocí, ale to je pochopitelně věc názoru. ()
Reklama