Režie:
Rémi BezançonKamera:
Antoine MonodHudba:
SinclairHrají:
Louise Bourgoin, Pio Marmaï, Josiane Balasko, Thierry Frémont, Gabrielle Lazure, Firmine Richard, Louis-Do de Lencquesaing, Ophélie Koering (více)Obsahy(1)
Zavedla mě do rohu a pak mě donutila jít za hranice svých možností. Nechala mě čelit absolutnu: lásce, obětování, citlivosti, opuštění. Posunula mě, proměnila mě. Proč mě nikdo nevaroval? Proč o tom nikdo nikdy nemluvil? Radostná událost je intimním pohledem na mateřství, upřímně a bez tabu. (oficiální text distributora)
Recenze (62)
tenhle film jsem viděla už v dřívější době a tady jsem na něj dnes narazila.A i po tak dlouhé době ve mně zanechal pocit příjemně strávených chvil .Příběh dvou lidí kteří splodili potomka a ona není schopná se s tím faktem smířit cítí se být unavená,nic nestíhá- zatímco otec vše i práci zvládá s trpělivostí a bravurním klidem ()
Tak předně, tenhle film je spíše pro ženy a také je více drama než komedie. Pár vtipných míst tam je, ale spíše je film k zamyšlení. Celkem přesně trasuje cestu dvou zamilovaných lidí, kteří nejprve žijí jen jeden pro druhého. Zamilovanost jim těla dopuje endorfíny a není nic co by mezi ně mohlo vstoupit. Vztah dojde nakonec do fáze, kdy se rozhodnou pro potomka. Ti kdo už děti mají jistě si při dalším ději vzpomenou na těch 9 měsíců štěstí, lásky, očekávání, bolesti i strachu. Strachu nejen ze samotného porodu, ale jak to všechno bude dál, jak se vše zvládne a zda se to s miminkem bude umět... V poslední fázi film mapuje ohromnou radost z děťátka, které dělá den za dnem pokroky, ale i postupné odcizování manželů. On dře v práci, ona je izolována doma s miminem. On si jde domů odpočinout, ale tam čeká žena na manžela s tím samým přáním... V nejedné situaci se divák najde. Ti co děti zatím nemají ať se neděsí a nenechají odradit. Není to vždy jednoduché, ale je to to nejkrásnější co můžete ve svém životě zažít ! * * * ()
Myslím, že toto je film, jehož kvality je pro muže opravdu těžké docenit. Schválně, jak po dokoukání rozumíte titulu filmu? Je zde porod podán skutečně jako "radostná událost", nebo je v tom titulu spíše nenápadně skryt určitý sarkasmus, s nímž snímek suverénně demaskuje pokrytectví skryté v tomto tradičním eufemismu pro porod? Osobně mi třeba přijde zajímavé, že postava Barbary mi byla nesmírně blízká a sympatická, zatímco Nicolas mi přišel jako naprostý idiot. Ale to mohlo být zapříčiněno i způsobem vyprávění, které bylo realizováno (voiceoverem) z ženina pohledu, coby subjektivní náhled na fenomény sexuality, gravidity, porodu, výchovy dítěte, partnerských problémů apod. A v této přiznané subjektivitě a příklonu k osobní výpovědi spatřuji největší klad tohoto snímku. Takhle nějak si představuji, že by měla vypadat moderní evropská kinematografie, s ambicemi přinášet uměleckou reflexi naší současnosti - žádné bezpečné útěky do historie, žádná provinční omezenost či kopírování hollywoodských blockbusterů, žádné komerční podbízení většinovému vkusu či manýristické prodlévání ve slonovinové věži odtržené od reality. Toto je civilní filmařská reflexe velkých - a bytostně závažných - témat, která nedělá kompromisy a která podává možná neradostnou, ale o to cennější zprávu o životě, jíž nemohu nic vytknout. Při sledování jsem se mimochodem neubránil srovnání s podobným snímkem Sexuální praktiky pozemšťanů - oba filmy pojí celá řada dějových podobností, včetně citelného odstupu od popisovaných událostí (tento odstup je v obou filmech realizován odlišně, ale ve výsledku to působí velmi podobně). S tím, že zmiňovaný americký snímek je čistokrevná komedie, která zpracovává stejný námět s typicky americkou bezstarostnou lehkostí. Radostná událost je naproti tomu téměř prosta všeho vtipu a na rozdíl od svého amerického protějšku na to jde výrazně intelektuálnější cestou - říkejme té estetizované kameře a četným zmínkám o filosofech třeba... artové pozlátko, ale u mě to zafungovalo skvěle. Radostná událost je výborný film, který směle doporučím všem vnímavým očím a otevřeným myslím. ()
Takový modernější Ozon, který s lehkostí a šarmem vypráví příběh mladé dvojice z jejího pohledu. Balasko jako matka, která vzpomíná na dobu, kdy se hlásila ke Květinovým dětem, se překvapivě nepitvoří. ()
V 49. minúte, ked' malú ukľudní ťukaním na klávesnicu a zazvoní jej telefén, som si nechtiac všimol chlapíka v okne naproti, tiež telefonujúceho. Boha, ja som stopercentne presvedčený, že to bol ktosi zo štábu! Matka tiež nemala chybu. A vôbec, niektoré momenty boli tak parádne, až som sa stal skoro gayom! ''Lajk'' ak mám pravdu! ()
Ak by som dopredu vedel, o čom to je, nepustil by som si to. Ak by som mal bližšie ovládač, tak by som to možno behom prvej polovice vypol. Lenže poznáte to, najskôr brblete a potom sa nejako vplíživo dostanete do príbehu a začne vás baviť. Neviem síce, k čomu je dobré točiť filmy o predmaterských a materských problémoch mladej ženy, chápem ale zase, prečo sa točia filmy o krehkosti moderných vzťahov a neudržateľnosti rodiny vo svete, v ktorom chce byť každý free a zároveň niekoho milovať. Asi nejak takto to môže prebiehať v skutočnosti, musím sa ale priznať, že ma to nijako zvlášť nezaujíma a budem rád, ak sa v takejto situácii budem učiť z vlastných chýb. ()
Moc příjemná, francouzská komedie. Přirozená, nenucená, skoro jako ze života. Jak to všechno začíná a je to moc pěkný a milý a taky, jak to v dosti případech končívá. Tady je ten konec vlastně otvevřený a asi je na každém z nás, jak to vlastně dopadne. Vlastně na obou, jeden sám na všechno zdaleka nestačí a když jsou potom tři, je to už úplně jiný zážitek. A hlavně závazek. Toho se nezbavíte do konce života. ()
V niektorých scénach som sa našla, niektoré mi hlava nebrala, niekedy som jej úplne rozumela, inokedy vôbec .. ale film bol pozerateľný, hlavné postavy sympatické, mňa to bavilo. A scéna s návlekmi na topánky ma neskutočne pobavila, dávno som sa tak nezasmiala. ()
Lehce a přirozeně odvyprávěné zamyšlení nad láskou, zrozením, odpovědností a rozdílu mezi dvěma a třema... a taky o úloze ženy a muže a radostné události v jejich životech, která se občas může prezentovat s uvozovkami. A o pokusech obnovit spojení s místy symbolizujícími vlastní střed, který však narozením potomka nenávratně ztrácíme... ()
Začalo to jako oddechová romantická jednohubka a skončilo to poměrně dost hořce. Velmi zajímavý počin o průběhu těhotenství až po starost o novorozeně. Škoda, že to zůstalo na té nerozhodné hraně, ale takový je život. Myslím, že v tom bylo hodně pravdy. 75% ()
Francouzskou kinematografii miluju hned z několika důvodů a Rémi Bezançon mi na příkladu Un Heureux Événement připomněl minimálně tři zásadní: 1. neokoukaní, přirození, talentovaní herci (to je hlavně Bezançonova výsada - vždy někoho takříkajíc objevit, přizpůsobit mu roli, scénář), 2. francouzské filmy se ještě tolik nevážou na klišé, jakoby jednotvárné publikum, stále se jim daří se tolik nepřizpůsobovat potenciálnímu diváctvu, jsou upřímné (tady je to znát v tom smyslu, že se Bezançon na všechny možné "klasické" problémy spojené s těhotenstvím a mateřstvím dívá buď nejvtipněji, jak může, nebo nejtragičtěji, jak může; fakticky nikdy nevolí nějakou alibistickou střední cestu - proto jde taky o intenzivní, leč v jádru celkem všední zážitek), 3. nebere si servítky, dovede být správně naturalistická, a to způsobem, který nebudí dojem samoúčelnosti (kojení, přebalování, střihání pupeční šňůry v přímym přenosu + drsné narážky na Celine Dion). --- "Oui, la vie ..." ()
Snímků jako je Radostná událost se na světové filmové scéně vyskytuje jako šafránu. Já se určitě opakuji tvrzením, že Francouzi tím zase pro jednou stvrdili komplexnost žánrů, jimiž se mohou pochlubit. Pro mě osobně velmi poučný film, dosti ojedinělý i svým zpracováním. Louise Bourgoin se mi v titulní roli nesmírně líbila a podařilo se jí tak vyvléci ze škatulky "blonďatých pipinek". O Pio Marmaiovi jsem nepochyboval, o jeho širším záběru jsem byl přesvědčen už dříve. ()
"Zajímá tu někoho můj názor ?? Já nejsem jenom děloha !!" ;) ()
Film, který zcela určitě ocení víc ženy. Muži jen můžou otevřít hubu a čučet. ()
Pavlínka9 zcela vystihla moje pocity z tohohle filmu. Nesmělé začátky, první náznaky, první pusa, první milování. On, ona a ono - zatímco první chvilky vypadají, jako že následujích devět měsíců (a dalších dvacet let) bude všechno báječné, realita je jinde. Oba jsou zaskočeni, překvapeni. Tenhle francouzský pohled Remiho Bezancona mi vyhovuje. Jeho smysl pro humor je mi blízký a to, jak zachycuje mezilidské vztahy, mě zkrátka přitahuje. Ústřední dvojice funguje výborně: ona těžká intelektuálka, on prodejce v dvd půjčovně; jejich následný vývoj se mi líbil. No a Pio Marmaï je fakt sympaťák. ()
Intimní zpověd' dcery, milenky, ženy a matky, kterou postupně problémy i radosti ve vztahu a posléze i mateřství, přimějí přehodnotit svoje dosavadní hodnoty. Všechno to začíná velmi příjemně, vtipným flirtováním, pak přijdou první měsíce největší zamilovanosti, nejistota i zvědavé očekávání v době těhotenství a pak i zázrak stvoření a i když dítě učiní Barbaru milující matkou, starosti všední reality, vyčerpanost i nepochopení ze strany partnera si na ní vybírají svojí daň a ona nemá daleko k nervovému zhroucení. Nevím, kdo přiřazuje k podobným filmům žánry, ale tady se sekl pořádně, protože tento snímek má do komedie pěkně daleko, naopak je to zvláště ve druhé polovině hodně tíživé drama, které mně vtáhlo natolik, že jsem se cítila trochu vyšťavená, když jsem v tak tísnivé domácnosti strávila kousek svého filmového času a dost jsem chápala Barbařino jednání v poslední třetině. Přirozený příběh ze života, kterému vévodí především skvělý výkon Louise Bourgoin, ale ani ostatní herci za ní rozhodně nepokulhávají. ()
Film "bez obalu", který si na nic nehraje, pravdivý, milý místy až roztomilý, především však upřímný a reálný. Ukazuje život takový, jaký je. Zajímavý komentář Vančura ()
Začátek tohoto snímku byl naprosto kouzelný. Dorozumívání se pomocí názvů DVD v půjčovně? Brilantní, romantické, vtipné a hlavně originální. Abych se mohla pobavit ještě více, tak vzhledem k mé chabé znalosti francouzštiny, jsem si u většiny titulů musela film stopnout a vyhledat překlad, ale stálo to rozhodně za to (škoda, že titulky k filmu to neobsahovaly). Díky filmu jsem si taky vzpomněla na Zarafu (její neteře/synovci to sledovali v telce), že už ji mám v počítači dlouho a ještě ji neviděla... čili merci beaucoup. Sama jsem nevěděla, že mě čeká takové příjemné překvapení, když jsem si snímek pouštěla, a musím říct, že je to na 4-5*. Ale na tu 5* to není. Je to nádherné vyprávění točící se kolem "radostné události" narození nového človíčka. Není to ale jen o tom, snaží se ukázat (a musím uznat že velmi zdatně, s citem a nenuceně) část života jednoho páru, od seznámení až po první velkou krizi, jejich pocity, reakce, lásku, porozumění, trpělivost (ale i nedostatek empatie). A k tomu s řadou vtipných scén. Například nezapomenu na scénu, jak byla po porodu a teď tam lékař pozval stážisty a všichni se jí čučeli do rozkroku, jak se jí hojí jizva po nastřižení a dokonce si to fotili... jak zvířátko v kleci. Takových snímků více prosím! :) ()
Doporučuji : Absolutní povinnost pro všechny budoucí mladé maminky .. přesněji: pro ty mladé ženy, které mají cit, určitou přirozenou inteligenci a jasné plány do života - uvidí co je čeká milého a jak to všechno proběhne, uvidí změny, které je čekají .... Pozor, pro blbky s dutou hlavou, které k těhotenství přišly sjeté, či ´jen´ nalité, na diskošce to opravdu není .. nepochopí to, nic moc jim to nedá ... ()
Francuzska Kinematografia zas dokazala natocit len priemerny paskvil. Pribeh o narodeni dietata fajn, ale rozhodne nestaci na cely film. Dialogy boli obcas fajn, obcas veru poriadne nudili. Herecke vykony takmer ziadne, aspon mna neoslovili. No nic, takymto srajdam s prepacenim sa vyhnem velkym oblukom, radsej ostanem u starych klasik : s Gabinom? 30 % ()
Reklama