Kamera:
Kódži TanakaHudba:
Hirojuki SawanoHrají:
Ai Kajano, Júki Kadži, Júiči Nakamura, Takehito Kojasu, Akeno Watanabe, Nobuhiko Okamoto, Tošihiko Seki, Kana Hanazawa, Nobutoši Kanna, Daisuke Sakaguči (více)Epizody(22)
-
Hassei:Genesis (E01)
-
Tekiša: Survival of the Fittest (E02)
-
Kenšucu: Void-sampling (E03)
-
Józai: Flux (E04)
-
Kunren:A preparation (E05)
-
Ori:Leukocytes (E06)
-
Rinbu:Temptation (E07)
-
Kadžicu: Courtship Behavior (E08)
-
Hošoku: Prey (E09)
-
Šukutai: Retraction (E10)
-
Kjómei: Resonance (E11)
-
Saitan:The Lost Christmas (E12)
-
Gakuen:Isolation (E13)
-
Kakuran:Election (E14)
-
Kokuhaku:Sacrifice (E15)
-
Ókoku: The Tyrant (E16)
-
Kakumei:Exodus (E17)
-
Rjúri: Dear... (E18)
-
Šokuzai: Rebirth (E19)
-
Cuisó: A Diary (E20)
-
Uka:Emergence (E21)
-
Inori:Convergence (E22)
Obsahy(2)
Zákeřný virus způsobí apokalypsu a Japonsko ovládne korporace GHQ. Středoškolák Shu ale získá zvláštní schopnosti a táhne ho to do odboje. (Netflix)
Recenze (29)
No, odkud začít. Tohle je jedno z nejlepších anime, které jsem viděla. Mecha, vojenské složky, apokalyptický virus, tajné organizace, voidy, evoluce a přirozený výběr, noví adam a eva, není toho trošku moc? Ne, není. Ouma Shu dokáže z lidí vytáhnout voidy, což je obraz jejich srdce a společně s Inori chtějí zachránit Japonsko, které bylo postiženo virem a je hlídáno vojskem. Animace naprosto úchvatná, barvy a efekty naprosto bez chyby. Hudba? Oba op a ed skvělé, celková hudba v anime též. Probíhá zde hodně zvratů, takže nemáte čas se nudit. 100% ()
Jedna a půl hvězdičky je za animaci a hudbu. Prostě za to nejlepší, co v téhle sérii bylo. Zbytek prostě stál za starou bačkoru. Občas se sice stalo, že to mělo nějaký zajímavý okamžik, který stál za ten děs kolem, ale celkově je to spíš ztráta času. Pokud tedy nemáte rádi zbytečný fanservis, klišé, špatný scénář (který se snaží vykrádat třeba Evangelion, Code Geass, Macross nebo Utenu), postavy, které se tváří, že mají hloubku, ale nakonec jsou jen směskou výtažků „úspěšných aspektů z jiných anime“ (pozdravujeme především Šúa, Inori a Gaie). Lze si to užít, ale to nesmíte absolutně nic očekávat a hlavně nesmíte přemýšlet. Směska všeho možného s pěknou animací, ale podprůměrným průběhem (a postavami na zabití). ()
Inu, to byl nadmíru slušný závan bezradnosti, jinak zabalený do vcelku pohledného obalu. Jak již tu bylo řečeno, sebral se nápad z Code:Geass, přihodil se základ Evangelionu, plác tam středoškoláky, narvat tam fanservis, ozvučit to nejlepším paviánem Yukim Kajim a pak to za stálého míchání nechat přepálit do patvaru, u kterého nenajdete byť jen kousíček chutnající. Příběh se po celou dobu nemůže chlubit vyšší inteligencí, ale minimálně počáteční 1/3 je držena nad vodou šarmem velitele odbojářů Gaiem. Hlavní postava Shu je totiž třetí brácha Pata a Mata a protože mu do to v mysli zrovna nepálí, musíme trpět systém náhodiček a nejvhodnějších situací, aby nám náhodou neumřel po pár dílech. Jeho zpívající spolubojovnice nestydatě kopírující Rei z NGE, bez které by byl bezmocný, by pro něj i pro rohlíky na Fidži skočila a neoblékla by se jinak, i kdyby výletovala na Pluto. Sadistické choutky anime poznáte nejpozději v polovině, kdy se děj jakž takž uzavře, jenže to tvůrcům nestačilo. Na 2. chod Vám připraví nevítaný encore, který je takovým nedobrovolným opáčkem doposud shlédnutého děje. Pokud jste náhodou do této doby Shua měli rádi, tak brzo přestanete. A pokud jste ho nesnášeli, tak ho budete nesnášet ještě více; netušil jsem, že si někdo dokáže tak úspěsně vykopat hrob jako Subaru v 2. třetině Re:Zera. Záchrané lano zoufale hledající divák ne a ne najít: Souboje mechů jsou průměrné, šablonovití vedlejší protagonisté (vyjma zmiňovaného Gaie, který má něco do sebe) jsou šmrncovnější v každém druhém anime, nula vtipu, míjející emoce, akce s vždy nejvhodněji vytaženýma zbraněma nemá nápad a tak jediné plus je pohledná forma od Production I.G. Cílovka je někde kolem 12 let, ostatní to nemá jak zaujmout, proto odcházím s hodně pokrčenými rameny a fingujícím výrazem, že jsme se nikdy nepotkali. Slabé 3*. ()
Hlavným hrdinom tohto príbehu je Ouma Shu, 17-ročný stredoškolák znechutený životom. Jeho život sa však pomaly začína meniť, keď spozná Inori - krásnu speváčku skupiny Egoist. Shu sa do nej okamžite zamiluje, avšak pomaličky zisťuje, že zoznamovať sa s ňou bola tak trochu chyba. Inori je totiž členkou teroristickej organizácie "Funeral Parlor", ktorej vodcom je Gai, ktorý má neznáme úmysly a plány. Keď sa Shu dostane do jedného boja, zisťuje, že v tejto vojne bude hrať dôležitú rolu a opustiť ju nebude najlepší spôsob. Celkový dojem: Nikdy som veľmi neobdivoval robotov, zbrane, vyspelú technológiu, apokalyptický svet a sci-fi, takže som toho od seriálu spočiatku veľa neočakával. Prekvapivo ma to však veľmi rýchlo vtiahlo do seba, zaujímal som sa o príbeh a postavy a dokonca som aj s napätím sledoval súboje a naháňačky plné výbuchov a akcie, ktorá pre mňa nebola takmer vôbec chaotická. Bol to pre mňa takmer až plnohodnotný zážitok, ktorý obohacovala najmä výborná animácia a nádherná hudba. Všetko moje nadšenie však padlo zhruba v dvanástom dieli, v ktorom sa rapídne zmenilo tempo a začalo sa kašlať na nejakú logiku, či budovanie sveta. Hlavnú postavu som už takmer nepoznával, jedno klišé striedalo druhé, bola tam hromada motivačných rečí, hlúpeho a neuveriteľného správania postáv a celkovo to vyhodilo do koša všetko, čo si seriál predtým tak usilovne budoval. Občas sa tam síce našiel nejaký silnejší moment, avšak to už seriál nijak nezachránilo a všetko sa pokazilo. Nakoniec to vyústilo do akéhosi záveru, všetci boli šťastní až do smrti a rozprávky bolo koniec, no ten sľubný úvod si zaslúžil oveľa viac. Jedno z najväčších sklamaní. ()
Včera viděna prozatím poslední (10) episoda a vše, co jsem zde minule napsal, škrkám, mažu, pečetím a pohnojím. Dobrá strana (policiee) @ zlá strana (evil scientist), Zlá strana (terorists) @ dobrá strana (ochránci normálních lidí), alias Robin Hood. Tam máte také po celou dobu pocit, že všichni vymykající se zákona jsou vlastně ti dobří. Dále zde platí faktor, že každý důležitý chlap musí mít u sebe ženskou. Ženská musí být roztomilá, nebo schopná. (nelze oboje). Máme tu psychicky labilního hlavního hrdinu, který je... je... je mi z něj do breku. Nedovedu se na něj už koukat. Když jsem začal 10. episodu, probíhala tam zrovna příprava na nějakou akci. Co zde chci vyzdvihnout je, že jsem se opět koukl na konec 9. dílu, protože jsem netušil, zda je zde nějaká návaznost. Není. Jak už zde bylo řečeno, děj je značně episoidního charakteru. Je urychlený, dějí se tam věci, které nedávají smysl a nemají co dočinění s hlavním příběhem. Vedlejší postavy jsou slabší než sirky pod Tomovým obočím, když se mu chce spát. Pokud zapátrám v paměti, vybavím si pár scén. Stále lepší než u nejnovějšího Last Exile: Gin..., ale i tak to postrádá jakékoli potěšení či chtíč vidět další díly. Začátek vypadal vcelku slibně, škoda, že to podobným tempem nepokračovalo. A nebo! pokračovalo? 30% [Edit: 28.12.2012]: nepokračovalo. Dokoukáno z donucení. Naprostá trefa do ničeho. Nezajímavá Inori, nezajímavý hlavní hrdina, ubečený, naprosto zbytečná smrt několika desítek lidí, nelogické chování, neucelený příběh, přefantazírováno, . . . a tak bych mohl pokračovat do aaaleluja. upravuji tedy na 15% ()
Pokud bych vzal v úvahu, že Guilty Crown vykrádá některé ostatní anime, nemohl bych hodnotit víc jak 3*. To bych byl ale velký blázen, kdybych to udělal. Pokud jste příznivci opravdu, opravdu dobrých novodobých anime, určitě se podívejte. Pokud se nepodíváte, vaše smůla, příjdete o docela masivní podívanou... Přejdeme k anime: Guilty Crown.... co k tomu říct? FAMÓZNÍ!!! Hudba? Skvělá! Openingy a endingy jsou výborné, opravdu výborné. Grafika? Velkolepá! Skvělé efekty, úžasné kombinace barev a spousty dalšího. Příběh? Možná okopírovaný, ale zážitek ze sledování GC vám nezkazí. Velké množství zvratů, které je tu požehnaně, vás určitě naladí na tu správnou notu. Postavy? Propracované! Každá postava má něco do sebe, nemluvě o tom, že dívky zde nejsou kde jaké šeredy. K příběhu: (text je plný spoilerů, proto to nečtěte jestli jste to ještě neviděli) Příběh, který je více než zajímavý pojednává o středoškolákovi Ouma Shu (řekneme si, nic nového, vždyť o středoškolákovi je dneska kde co), který čirou náhodou se připlete do zápletky se skupinou Pohřebáci, kteří chtějí vysvobodit Japonsko... (super, další záchrana světa) Získá schopnost ovládat a vytahovat z lidí ''Voidy'' - neboli něco jako obraz duše. Samozřejmě zde nechybí krásná ''partnerka'' se jménem Inori, která čirou náhodou je symbolem demokracie. Shu se proto přidá k Pohřebákům, jenže se něco zkazí a velitel Pohřebáků umře. Shu trpí špatnými vzpomínkami na tzv ''Ztracené Vánoce'', kde lidé najednou začali různě kamenět a umírat. Po nějaké té ultimátní bitce s hlavním bossem je vláda uzavře v centru Tokia a prohlásí je za mrtvé. Shu proto shromáždí své spolužáky a ve jménu dobra je tyranizuje (nutno podotknout, že za jeho tyranii může i smrt jeho nejbližší kamarádky, nicméně originální důvod k nas+ání se až až). No, po zdařeném útěku ven z obležení ho zradí jeho nejbližší a aby k tomu nebylo málo naběhne tam zemřelý Gai (velitel Pohřebáků) a usekne Shuovi ruku, se kterou vytahuje Voidy - super konec dílu 17 k nějakému poslednímu týdnu února 2012. Když si to tak přečtete, určitě se zeptáte, proč by vás zrovna mělo bavit toto anime. Poradím vám, že až se podíváte, tak pochopíte. Doufám že moje doporučení vám k něčemu je a bude, a pokud by se stalo že toto anime hodnotíte k těm horším, napiště mi prosím do pošty proč si to myslíte, protože opravdu nechápu, co se vám na tom nelíbí... hodnocení: 110% ()
Čo je prvé a dôležité je výborná hudba. Čo je mierna chyba je to, že vidíme síce vývoj hlavného hrdinu ale je tak ako keby trocha kostrbatý a nevidíme mu ešte viac do hlavy. Chvíľkami je taký a za chvíľu šialenec. Posolstvo je jasné môže sa stať ktokoľvek kým chceš byť (ak máš na to .... niečo). To je posolstvo s prvej polovice a druhé je také obligátne obetuj sa pre priateľov a pre všetkých. Všetko by sa dalo spraviť o kúsok lepšie, ale nápad je v podstate geniálny. Podla môjho názoru by pomohlo keby malo Guilty Crown viac dielov aby sa mohlo diať všetko pomalšie a aby sme si mohli vychutnať každú zmenu či už k lepšiemu alebo horšiemu. Málokedy chcem aby malo niečo viac dielov. (Hodnotenie 4,5) ()
Prvá vec čo musím na začiatok spomenúť je, že Guilty Crown má skvelé, výborné, fantastické...soundtracky, openingy aj endingy. Teda, treba pochváliť hlavne Hiroyuki Sawano, za vytvorenie nádhernej atmosféry. Ďalšia vec ktorá ma hneď dostala bola romanca medzi, zo začiatku zbabelým, Shu a všestranne perfektnou Midori. Prvá séria je ukážková a kombinuje všetko to čo mám na kvalitnom anime rád, hrá na divákové pocity ako na klavír a všeobecne má atraktívny dej takisto ako aj postavy. Dosť mi dokonca pripomenula moje obľúbené anime Code Geass a Elfen Lied. To isté čo platí o prvej sérii však už nemôžem povedať o druhej. Príbeh sa skomplikoval, čo v tomto prípade zmanená, že výrazne zaostáva aj keď sa tu sem tam objavia svetlé momenty. Pocit beznádeje naberie v tejto sérii nový význam a spolu s kompletne zmeneným hlavným hrdinom to už nieje presne to, čo by sa mi páčilo. Koniec je taký, aký je a myslím že autori sa rozhodli ísť správnou cestou aj keď happyend by mi tiež nevadil :) ()
Nemůžu si pomoc, ale tolik zvratů jsem v tak málo dílech snad nikdy neviděl. Prostě paráda - přikovalo mě to k obrazovce. Super příběh, perfektní postavy a dobrý soundtrack. Jedině toho konce je škoda, tak trochu mě zklamal. ale i tak to je jistým smyslem nadprůměr. Pěkných 80%. ()
Guilty Crown je dokonalý příklad anime, které vykrádá spoustu jiných předchůdcu v dobrém slova smyslu. Dívky (jak jinak) jsou pěkné. Z díla je cítít náznak drsnější atmosféry a postavy nevypadají jako klaďasové...přesto, to nevypadá zle. Zatím **** po druhém dílu a uvidíme jak se to vyvrbí. ()
Asi jsem zvláštní, ale i přes docela velké množství negativní ohlasů jsem z Guilty Crown nadšen... Příběh je plný zvratů a napínavých chvil, která mi nedovolily ani na chvíli polevit v pozornosti. Byl jsem do děje přímo "vcucnut". Vytknul bych pouze místy lehce nedostatečné vysvětlení, co a proč se tak děje. Co se týče postav, tak mám nejraději právě ty, které hodně lidí (z mě neznámých důvodů) nejvíce kritizuje, Inori a Shu. Jejich vývoj charakteru a smýšlení dával zcela smysl a potěšil mě. Z ostatních bych vyzdvihl především Ayase, která byla také skvělá. No a dostáváme se k animaci... Ta je pastvou pro oči, ale to je pochopitelné a víceméně samozřejmé, protože je to novodobé anime. Ale to, v čem Guilty Crown opravdu překonává téměř veškerou konkurenci, je hudba. Openingy a endingy jsou vynikající, ostatní OST taktéž, a pak je tu ještě božský zpěv Inori, na který jen tak nezapomenu... Ať si ostatní kritizují a zatracují, jak chtějí (ostatně je to jejich názor a mají na něj právo). Pro mě navždy Guilty Crown zůstane jedním z nejpovedenějších anime, které jsem viděl. - 100% ()
Tento seriál prostě nefunguje. Snaží se to kopírovat Code Geass a NGE, ale neuvědomuje si, že musí být něco výjimečného, aby dosáhl kvalit těchto legend. Bohužel musím konstatovat, že spíše než CG a NGE mi to připomíná SAO. Má to tupý a neoriginální příběh a nudné a otravné postavy. Po několika dílech se sice příběh trošičku komplikuje, přitvrzuje, je temnější a drsnější a postavy se taky trošičku rozvíjejí, ale pořád je to nudné a neoriginální. K postavám nemám absolutně žádný vztah. Kdyby mi někdo přiložil pistoli k hlavě a donutil mne postavy nějak zkategorizovat, tak bych řekl, že mám celkem rád Gaie a tu borku na vozíčku, že nemám rád tu s kočičíma ušima a že ten zbytek je mi úplně u zadnice, ale celé je to takové umělé rozdělení. Ve skutečnosti, mi nezáleží na jediné postavě. Určitý rozvoj sleduji pouze u hlavní hrdiny a pana "Sugar". Ale ani to nefunguje. Přestože se hlavní hrdina vyvíjí, tak je pořád stejně nudný a jeho démonizace v druhé polovině příběhu už byla trošku moc. Byla z toho cítit snaha napodobit Lelouche, ale nevyšlo to. Klaďas nebo záporák, to není důležité, hlavní hrdina je pořád nudný ufňukánek. A to platí o všech ostatních postavách. Jedna jediná scéna na mě měla určitý dopad a to je smrt jedné z vedlejších postav, která, zase, se snažila dosáhnout stejného efektu jako smrt jedné postavy z Code Geass (SPOILER: Mám na mysli Shirley). Ale úplně to nefungovalo. Nějaký náznak smutku jsem cítil, ale nic zdrcujícího. Takže si to shrňme. Má to nudný příběh, který kopíruje Code Geass a NGE (neúspěšně), ploché a otravné postavy a navíc obrovské množství fillerových okamžiků, které prostě nefungují. Pokud máte dobré postavy, jako třeba už tolikrát zmiňovaný Code Geass, tak fillery fungují perfektně. Ale Guilty Crown není ten případ. Za co tomu tedy dávám 2 hvězdy? Za prvé, animace je úchvatná (přestože jsou animátoři trochu úchylové), soundtrack celkem ujde (oproti AoT, kde také dělal soundtrack Sawano, je to ale pořád slabé) a akce (kterou měl na starosti stejný člověk, jako akci v AoT) je také celkem fajn. Ale tyto aspekty nevyváží to, že jsem se nudil u čtrnácti dílů z šestnácti (dál jsem to nedokoukal). Ne, tohle se opravdu nepovedlo. I přes přítomnost lidí, kteří pracují na Attack on Titan, které je kvalitativně na úplně jiném levelu, se na to prostě nedá koukat. Říkal jsem si, že když jsem začal, tak to dokoukám, ale jakmile se hlavní hrdina začal chovat jako tyran, tak jsem to prostě nesnesl. Pokud bych to měl shrnout jedním slovem, tak by to bylo "cheesy". Ono se to snaží, je to vidět, ale prostě to nejde. ()
Pokud už jste se na toto anime začali koukat a líbí se vám, tak běda. Poslední díl všechno hodí do koše takovým způsobem, že se pozvracíte. ()
Takové moje guilty pleasure. Příběh by se dal označit za klona Code Geass po lobotomii, je plný žánrových klišé, (smrtící virusy,školák s tajemnou nadpřirozenou silou zachraňující svět,...) nesmyslných twistů a hloupých dialogů. Vývoj většiny charakterů je přinejmenším podivný a stejně tak i rozhodnutí, která činí. Nicméně, jakkoli jsou tohle všechno pádné důvody k tomu, aby Guilty Crown divák odsoudil, já tak neučinil a rozhodně toho nelituji. Naopak, časem jsem si na tuhle hru autorů, kdy mnohem více než o logiku jde o dramatičnost a efekt, zvykl a celý seriál si náramně užil. Nic pro intelektuály, ty nechť prosím kliknou na křížek vpravo nahoře, ten zbytek by ale mohl Guilty Crown minimálně vyzkoušet. Kdoví, třeba se najde další pošuk, kterému se tohle anime zalíbí stejně jako mně. Slabší **** ()
Nemůžu si pomoct, ale mě ten seriál nebavil. Ano. Je tu hodně slibný a rychlý začátek, plný dobře zpracovaných a po vzoru Shingeki no Kyojin nápadně ozvučených bojových scén. Velmi barevný, plný mladých lidí, kde i rodiče vypadají jak sourozenci. Na diváka je hned z kraje vysypáno tolik jmen a údajů, že po třech dílech jsem netušil o čem anime vůbec je. Kažopádně brzy se seriál stane celkem rutynní. Padouši jsou prostě blázni, a ti hodní se snaží všechny zachránit. Nový dech dostává seriál od třináctého dílů. Jde o nový restart způsobený smrtí jedné z hlavních postav. Seriál se po zdárném vítězství mění ve hru o přežití. Bohužel se po pár dílech opakuje stejný scénář jako v první půlce. Jen se poněkud prohází role padouchů a hrdinů. Závěr je jen přirozeným vyústěním předešlého myšmašu. Kladně mohu hodnotit grafickou a hudební stránku věci. Zpěv mě sice moc nebavil, ale zvuk zde nehrál jen doprovodnou roli, tak se jeho přítomnost dala pochopit. Hlavní postavy jsou hodně mladé s hodně spletitou minulostí. Negativně musím hodnotit zbytečně komplikovaný děj s málo vysvětlenými termíny. Sysém Voidů mě z počátku přišel jako levná berlička pro řešení specifických situací. Celkově mě ta jejich fo scifi technologie / virus srala. A vzhledem k tomu, že to byl základ celého veledíla, proto nízké hodnocení. Celkově dám 2* ()
Keby to odstrihli v polovici, nebolo by zle. Sledovať tretiu štvrtinu bolo vyslovene utrpenie. Shu je tragický prípad beznádejného neschopáka bez stopy po vlastnom názore alebo samostatnom rozhodovaní. Postaviť na ňom seriál nebol podľa mňa dobrý nápad. Inori je síce pekná (ba priam peknučká a My Dearest je naozaj krásna pieseň), ale jej pozícia mučeníčky dej nikam neposúva. Ostatné postavy? Nikto, kto by mi bol vyslovene sympatický. Teda, možno na jednu výnimku, ale o tú sa scenár "postaral" úplne klasicky americky: bezhlavo, klišoidne, zle. Nemôžem sa zbaviť dojmu, že miestni študenti majú namiesto charakterov jednoducho iba komplexy. Návrat kráľa dal nejakú nádej, že to zasa bude aspoň trocha o niečom. Zatiaľ neviem. Musím nazbierať ďalšiu dávku masochizmu. ()
9/10... Tohle anime dalo hodně zabrat někam zařadit. Jelikož ale i samotné anime je rozdělené na 2 části, rozdělím ho i v recenzi. 1-12/24: Jsou představeny hlavní postavy, chaotická organizace mimo společnost, která chce zničit vše, pár žen a hlavní hrdina, který získal "super schopnosti". Od začátku se to jevilo jako klišé, které bude vykrádat kousek tady, kousek tam a nějak to poslepuje dohromady. A přesně tohle je něco, čeho se spousta diváků drží a nepustí se tohoto názoru bez ohledu na to, co se děje dál. U tohohle anime je asi jako u jednoho z mála důležité mít prostě otevřenou hlavu a nedávat na první dojem u všeho, jinak to jednoduše člověku může zkazit zážitek a to docela rychle. Zatímco se první část totiž soustředí na onu organizaci a vládu a armádu Japonska, časem se tam začne prolínat symbolika, která mi prakticky ihned začala evokovat Neon Genesis Evangelion. A ono když to vezme člověk kolem a kolem, tak to vůbec nebyl špatný způsob, jak uchopit ten příběh, spíše naopak. Ke konci se trochu zamíchá osudy postav a postaví se základ pro 2. část. 13-24/24: 2. část je to, kde začíná veškerá ta "zábava" nebo spíše uspokojení z příběhu. Hlavní postavy si procházejí evil arcem, redemption arcem, betrayal arcem a štosuje se to hezky za sebou, že divák může na chvíli sám ztratit ponětí o tom, co by měl v tom příběhu předvídat nebo kdo tu je ta "zlá strana". A mně se to neskutečně líbilo, protože ve spojitosti se symbolismem, který je tu ještě mnohem více užívaný než v 1. části, se to blíží dokonalosti. Člověk si tu může projít s hlavními postavami zoufalstvím, radostí a milionem dalších emocí. Na konci dne to je anime, co člověk prostě chce vidět, pokud chce něco trochu spletitějšího a hlubšího. Pak tu je ovšem ten problém, že jsou diváci, co tohle nevidí a nedokáží to docenit, což je upřímně škoda, protože na konci anime jsem měl dost podobné pocity jako uprostřed: tohle je ve své podstatě dost podobné Neon Genesis Evangelion, aniž by ho to kopírovalo. Třešnička na dortu je skvělá hudba v průběhu celého anime, která i na dnešní poměry je prostě bomba. Co bych ovšem anime vytknul, jsou některé detaily a ono jsou sice drobné, ale byla jich hromada. Jedna z věcí, co tohle odtrhává od docela bezchybného díla je argumentace "proč postava může tohle a tohle?" odpověď zní "protože může". A to pro mě vážně není dost uspokojivé. Na to se váže i dost dalších problémů, které neničí zážitek, ale vážně to spíše jen drží zpět od nějakého perfektního hodnocení. So, everything that makes me whole, I'll give that to you now. ()
Po 8. ep: Vyborny zaciatok, ale zial momentalna stagnacia deju... Kazdopadne Production IG klasicka vyborna kvalita animacie. Urcite must see tejto zimnej sezony! Po 13 ep: Zial badatelny pokles kvality... ()
Počet pokusů o shlédnutí: asi 8..Bohužel všechny ztroskotaly asi u 3 dílu. Hlavní hrdina a prostě všechno v tomhle anime mi napovídá, že jde o "super-epické", uplakané mecha, ke za to stojí snad jenom animace. Někoho možná zaujme část s neschopným, středoškolským pakem, které jednoho dne vytáhne z holky s výstřihem až k **** cosi jako obří Thompson, což z něj dělá "vyvoleného". Následkem toho se nám do něj naše dívka v sexy oblečku zamiluje a bok po boku zachraňují ten strašný svět za pomoci dalších teenagerů v obřích robotech. Já radši zůstanu u jiných, technicky zaostalejších anime. ()
Dle mého názoru sice Japonsku do budoucna hrozí nejspíše plíživý demografický úpadek, ovšem natočit o něm seriál nepovažují zřejmě tamní autoři za příliš lákavou myšlenku. Škoda, děj roztažený na generace nabízí potenciál mnoha, byť poněkud nedějových, epizod. Zato Japonsko ovládané nelidskou paravojenskou organizací, jakože dobrou ale skrz naskrz špatnou, to pilují neustále, bohužel nikoliv k dokonalosti. +++++ Kdysi příště odehrála se NEMOC a ta NEMOC odeslala na onen svět mnoho lidí. Zoufalý svět usoudil, že jen vláda pevné ruky zvládne zastavit či alespoň rozumně omezit řádění infekce. Když už ale jednou ruka pevná pěvně v rukou vládu měla, pustiti ji nechtěla, omlouvajíc se slovy: "Ale ta zlá infekce by se mohla vrátit." Ovcolidi jí věřili, svěřili se do péče bačů a jejich ovčáckých psů. Dokonce se zdálo, že se jim to líbí. +++++ Všichni však nadšením nepláli, či pláli nadšením pro jiné cíle. Ti bojující si říkají Hrobaři, ale v rámci PR jim v TV vždy přisoudí přídomek "teroristi". I mladý Shu nejspíš soudí, že jde o řádné zrůdy. Mladý, naivní a křehký Shu... Jenže neštěstí nechodí po horách, chodí po kuu lolitkách a Shu v prvním díle jednu potká. Proti vší logice, ale v souladu s očekáváním protřelého anime harcovníka, nechá tato Inori do sebe Shua proniknout, nikoliv však tam a tím, kam a čím to nás muže láká, nýbrž k jádru jejího DNA, v němž dříme nějaká ta síla. Jooo, schopnost vytahovat lidem z hrudi čepele a střelné zbraně zakódované v intronech se hodí, máte-li být anime protagonistou. Shu bere, Shu chrání, Shu bojuje, Shu ZHrobaří. Pomalu prohlíží zlo bojovníků za světové zdraví... Získává sebevědomí, sbírá odvahu, láme dívčí srdéčka a kosí mechy. Odhaluje temné skutečnosti. A každý díl losuje novou schopnost, která se překvapivě vždy hodí jak ulitá na situaci. +++++ Smutek mě jímá opět vidět ne ze zcela pitomých důvodů zfašizovaný svět utopen v moři plytkosti. Vždyť valná část režimů, jež odpírala a osekávala lidem svobodu, se odvolávala či stále odvolává na jakési vnější či vnitřní nebezpečí, jemuž je třeba se postavit se zbraní v ruce, odhodlaně a pevně. Mechanizmy uchopování a držení moci však zájem autorů neprobouzí. Ono vysvětlení se prostě předloží, logika v něm úplně nechybí, divák se může utěšit tím, že sleduje promyšlené dílo a ponořit se do scén středoškolského života prokládaných bojovými akcemi, v níž shuův deus ex intron hraje naprosto zásadní roli. +++++ Jednou se ničí nějaká zbraň, jindy se získává informace, pak chrání důležitá osoba, potom eskortuje z morálních důvodů človíček nedůležitý ... V počítačové hře bychom to označili za poměrně pestrou kampaň, ale u seriálu pojmeme podezření, že si tvůrci kupují čas. Plodí díly s epizodkami, jimiž své téma ředí až pijeme téměř vodu, ačkoliv hlavním hrdinou osud smýká na všechny strany, od nejistoty k poznání, od bojácnosti k odvaze, od bezstarostnosti k traumatu a následně k zakalení odhodlání. +++++ Prohysterčeným překlápěním Shuua ze stavu do stavu se zřejmě kompenzuje neměnnost postav ostatních, pokud tedy za změnu nepovažujeme náhlé přehodnocování jejich vztahů k protagonistovi. Hlavní ženská postava kuuru rorita, jež z neexistujících důvodů hovoří a jedná směrem k Shuuovi pouze v hádánkách a očekává, že on bude jejímu zmatenému chování rozumět. Mnoha lidem se ženy mohou jevit nepochopitelně, ovšem ať se to nám mužům to líbí nebo ne, v jejich jednání jakási logika, narozdíl od téhle Inori, zakódována téměř vždy je, jenom se ji většinou snažíme špatně uchopit. Citlivé, tajnůstkářské, odvážné, šeptající popstar zpěvačky s tajemnými schopnostmi, kterým rudne líčko při kdejaké banalitě, zatímco jsou oblečeny tak, že jim frnda leze z hadříků, nepovažuji za charakter, který by mě (možná krom vzhledu), mohl čímkoliv zaujmout. +++++ Výrazná typizace postav do ostře řezaných placek nekončí u ní. Roztomilá žvatlalka v kombinéze nejpřiléhavější, záporáci vyšinutí tak absurdně, že by v našem světě úplně každý diagnostikoval jejich šílenství, charismatický, blond, vlasatý, mladý revolucionář, zástupy skoro anonymních "shuubudičů" a jako vrchol vozíčkářka, která je hrdá, ve všem samostatná, schopná dosáhnout uznání a být platným členem společnosti i přes své postižení. Snaha ukázat paraplegika jako hrdou postavu tu vede k tomu, že tahle vzteklounka nemá krom toho kolečkového křesla a vzdorné samostatnosti již žádnou vlastnost, čímž na první pohled paradoxně svou invaliditu neustále zdůrazňuje. +++++ Konečně, ani fungování světa není propracované. Například mě trápí otázka, jak se mohla zformovat skupina Hrobařů. Zdá se, že se členové nějakým podivným způsobem zhmotnili kolem svého velitele. A takových otázek by bylo víc a Guilty Crown nejeví snahu je zodpovídat, ba se tváří, že neexistují. +++++ Očekávám, že seriál nakonec doklopýtá k nějakému kataklyzmatickému konci, kde se bude hrát opravdu o vše, láska zvítězí nad lží a nenávistí, pravda se s ní náhodně sveze a kdo ví, třebas i budou odhaleny hrozné skutečnosti a záporácké motivace, které nikdo nikdy nepochopí. Jistě se přitom bude tahat z kdejakých hrudí kdejaké udělátko. Beze mě. Končím po 11 dílu. Slabé **. () (méně) (více)