VOD (2)
Obsahy(1)
Velkolepé provedení slavného muzikálu Andrew Lloyd Webbera z londýnské Royal Albert Hall k příležitosti 25. výročí prvního veřejného uvedení. Fantom Opery (anglicky The Phantom Of the Opera) je muzikál z roku 1986. Jde o adaptaci stejnojmenného románu francouzského spisovatele Gastona Lerouxe, jenž poprvé vyšel v roce 1909. Světová premiéra muzikálu proběhla 27. září 1986 v Her Majesty's Theatre v Londýně, kde se uvádí dodnes. Jedná se o druhý nejdéle uváděný muzikál na světě, hned po světové jedničce Bídníci. Dva roky po světové premiéře se muzikál uvedl na Broadwayi, kde ho taktéž diváci mohou vidět i dnes a drží prvenství jako nejdéle uváděný titul Broadwaye. Divácké rekordy láme po celém světě, vidět ho totiž mohli diváci již více než v 25 zemích. Kromě mnoha hudebních nahrávek vznikla také celovečerní filmová verze muzikálu z roku 2004. Film získal tři nominace na ceny Oscar. Nejznámějšími písněmi z muzikálu jsou ústřední duet The Phantom of the Opera, árie Fantoma Music of the Night, sborové Masquerade nebo romantický duet Christiny a Raula All I Ask Of You.
2. října 2011 uspořádali A.L.Webber a producent Cameron Mackintosh speciální představení v londýnské Royal Albert Hall k oslavě 25. výročí premiéry muzikálu. Tato velkolepá show nabídla nejen dokonalé představení, ale v jeho závěru se na jevišti postupně sešli všichni tvůrci a hlavní představitelé z prvního uvedení v roce 1986.
(Česká televize)
Recenze (50)
Pro mě osobně jsou dvěma nejlepšími muzikály všech dob My Fair Lady (Lerner- Loeve) a Phantom of the Opera (Webber). Jejich písně a melodie se mi nikdy neomrzí a mohou se poslouchat stále. Bohužel toto srovnání nesnesou jejich filmové přepisy. Filmová Fy Fair Lady je klenot (v době uvedení navíc zdůrazněný projekcí v 70mm panoramatických kinech), ale Fantóm opery (2004) bohužel nesnese toto (přísné, uznávám) srovnání. A proto je mnohem vydařenější tento "přepis" , natočený jako záznam slavnostního představení v Royal Albertt Hall ()
Čtvrt století uplynulo (v roce 2011) od doby, kdy Andrew Lloyd Webber dal světu jedno z nejúžasnějších muzikálových děl všech dob. A k tomuto výročí si nadělil jedno výjimečné představení, k němuž je na místě říct asi tolik, že ve srovnání s různými filmovými záznamy divadelních inscenací v naší krajině, je o nějaký ten světelný rok napřed. Když už jsme se (díky těhotentství a jak se ukázalo správné obezřetnosti) nedostali na českou verzi (podle těch, kdo využili naše lístky, také úžasnou), mohl jsem si alespoň "sáhnout" na to, jak se dá v divadle vyčarovat podzemní jezero a další legrácky, které jsou Fantomovými trademarky. A když celá ta epopej o talentu a psychopatii skončí, nadejde ještě půlhodinka děkovaček a vzpomínek a hlavně výběr z nejlepších árií v podání první a jedinečné Christiny - Sarah Brightman - a pěti Fantomů... muhehehe... Rozhodně je to klenot, ale ne filmový. Proto "jen" 80%. ()
Působivé výroční představení gotického muzikálu Fantom opery včetně přídavku, kde vystoupí autor a další účinkující z původního sboru. Pro mě jsou halvně výjimečně temné motivy s fantomem, kde hudba dosahuje vrcholu a dokážu pak překonat i mírně slabší vtipnější pauzy o zkoušení v divadle. Hlavní je však obsazení a zde mají autoři obrovské plus, protože vybrali nejen velice charizmatického a hlasem výrazného Ramina Karimloo, ale hlavně neuvěřitelně krásnou (hlasem i vzezřením) Sierru Boggess. Nedivím se, že fantom dokáže vložit do hlasu tolik emocí, když jde zrovna o tuto ženu:). Jedna ubraná hvězdička je za fakt, že video/tv nedokáže přenést pocit sezení v Albert hall dokonale ( i když mnohem je v režii a blízkosti k účinkujícím lepší). ()
Nejsem fanoušek tohoto žánru, nicméně uznávám, že je to mimořádná záležitost. ()
Něco naprosto neuvěřitelného a překrásného. Závan dokonalosti z jiného světa. Muzikál, jehož zhlédnutí mnou hluboce otřáslo a jako mávnutím kouzelné hůlky ze mě sňalo všechnu chmury - tento hudební skvost mě naplnil takovou radostí ze života a dobrou náladou, jako nic předtím. Už několik dní v kuse se vznáším duchem zcela nepřítomný a pořád dokola si pouštím na Youtube nejlepší čísla, především pak duet Fantoma a Christine "The Point of No Return", který je možná tím nejkrásnějším muzikálovým duetem, jaký jsem kdy slyšel. Jaká božská hudba, jaká libozvučná angličtina, jaký vzrušující text! Nejradši bych se rozběhl do ulic a zpíval si Past the point of no return / The final threshold / The bridge is crossed, so stand / And watch it burn / We've passed the point of no return... V neposlední řadě pro mě tento muzikál znamenal zásadní objev Sierry Boggess, která mě neuvěřitelně nadchla a prostoupila nejhlubším obdivem k jejímu nebeskému zpěvu a kráse (naposledy na mě takto snad zapůsobila jen Anna Netrebko v záznamu inscenace opery G. Verdiho La Traviata ze Salcburského festivalu v roce 2005). Dlouhá slova chvály by bylo možno vršit i na fantastické kostýmy, výpravu, choreografii a pěvecké i herecké výkony celého ansámblu. Pozoruhodně dlouhá děkovačka na konci se samotným Webberem mě pak už jen prostoupila jistotou, že lepší muzikál jsem doposud neviděl. Skvost, pro nějž by bylo 10 hvězd málo. ()
Úmyslně této nahrávce nebudu dávat hodnocení, jelikož natočené je to vážně skvěle, i když jsem to neviděla celé, ale já prostě muzikály A. L. Webbera nemusím, nelíbí se mi jeho hudba. Je to takové umělé, část opera, část jako opereta, to vše hozené do rocku, rozčilují mě ty "umělé" varhany. Tento muzikál má pro mě nezajímavý děj, nemá to tah, žádnou výraznou pecku, jednoduše, i když zpěváci a muzikanti jsou určitě skvělí, skvělá výprava, režie, scéna, tak já se nudím, jelikož u muzikálu čekám hlavně skvělou hudbu a tady ta pro mě prostě taková není. ()
Jednou jsem viděl večer na mladém kanálu ČT Art. V podstatě se mi otevřela brána do jiného světa, byl jsem maximálně z hlediska dopravní/finanční dostupnosti a vrcholu umění nejdále na baletu Labutím jezeře v Národním. Přeci jen televizní záznam úplně nezachytí atmosféru celého sálu. Na deuhou stranu mé srdce není tak daleko se k tomu dostat tak blízko. ()
Od začátku do konce nádhera. Jenže já jsem konzerva a prostě nemůžu hodnotit stejně jako svoje milované filmové zpracování s Gerry Butlerem. Neznat to, tak by to bylo za pět. Takhle to musím nějak odlišit. ()
Můj první Fantóm opery - a hned inscenace s nejvyšším hodnocením, které na ČSFD Fantóm ve všech svých variantách má. Proto mám problém - nevím, zda budu chtít v budoucnu vidět i jiné verze. Tato byla dokonalá. The Phantom Of The Opera, All I Ask Of You. ()
Ramin Karimloo je pre mňa zatiaľ neprekonaný Fantóm. ()
Musím porovnávat s Bídníky, které mám opravdu rád... I když je Fantom opery pěvecky podle mě těžší, jeho melodie mě nijak neoslovily a příběh také zrovna moc ne... Třeba mu přijdu někdy na chuť, ale zatím tak jen za tři hvězdičky... ()
Shodou okolností jsem nedávno byl na české verzi tohoto muzikálu s opravdu zdařilou výpravou, kostými a v neposlední řadě i hereckým ztvárněním. Záznam z představení z Royal Albert Hall jsem si tedy rád vychutnal. V angličtině s českými titulky bych řekl, že mnohem více (v rámci možností samozřejmě, zejména dialogy zpěvu, živý orchestr ani kvalitní reprosoustavou nenahradíš)! Famózně vzrušující okouzlující hudební motiv je nestárnoucí a neoposlouchatelný. Tento televizní záznam, toto speciální představení, bylo obohaceno bonbónkem. Co bonbónkem, pořádnou pěveckou bonboniérou v závěru. ()
Tohle je jednoduše nejkrásnější muzikál, který znám. Ty písně jsou prostě nádherné a já na ně nikdy nezapomenu. V tomhle provedení je muzikál skutečně pompézní, navíc se zde na konci objeví původní sestava i se Sarah, která si zde zapěje s různými Fantomy z různých verzí uvedení muzikálu. Monstrózní, krásné, děsivé a nezapomenutelné. ()
Na mě moc ukřičeně operní. 1) Sál plný vášnivých fanoušků, bezprostředně reagujících na každou známou melodii, dokazuje, že Weberovo dílo má pro spoustu lidí velký význam. V případě Fantóma opery však mezi ně nepatřím. 2) Mé výhrady výstižně sformulovali tito komentátoři: Sdoom***, eileen (nehodnotila). ()
Jednoduše pecka! Dlouho jsem se muzikálu Phantom of the Opera programově vyhýbala, kvůli mediální masáži a taky nemám ke všemu, co Lloyd Webber napsal, důvěru. Znala jsem jen pár notoricky známých melodií. Ovšem když už vydali 25. výroční edici z Royal Albert Hall jako divadelní provedení originální verze, tak jsem si říkala, že asi na tom muzikálu musí něco být, když se hraje nepřetržitě v Londýně 25 let a pořídím si ji. Výsledek byl nad očekávání. Obsazení bych označila jako dream casting. Já si nedovedu představit, že snad kdy mohlo být obsazení lepší. Všichni tři titulní hlavní představitelé byli bez chyby. Ramin Karimloo jako Erik (Phantom) nádherně trpící, senzitivní, ale i zlověstně nevypočitatelný ke všemu, co mu narušuje jeho plány, Christine v podání Sierry Bogges je nádherné stvoření, ztělesnění nevinnosti a krásy a Raul Hadleyho Frasera je sympatický mladík a nemáte pocit, že by to byla postava navíc, které taky nefandíte. Když k tomu připočtu dokonalé herectví a zpěv všech zmíněných, dostane divák, byť jen zprostředkovaně domů, úžasný zážitek. ()
Tak tohle představení zkrátka nemá jedinou chybičku - úchvatné od scény, kostýmů, hereckých i pěveckých výkonů, parádního orchestru i prostředí kde se to konalo. No a samotný Fantom opery je brilantní dílo, mnohé skladby miluji již dávno v provedení Sarah Brightman a tato překrásná hudba se A. L. Webberovi neskutečně povedla, to se dá poslouchat pořád a pořád - a když se přestavení zrealizuje takovýmto způsobem, člověk u toho skoro ani nedýchá, nádhera. ()
Viděl jsem českou verzi tohoto muzikálu v Goya Music Hall v Praze. Už tehdy jsem věděl, že jsem byl svědkem něčeho výjimčného a cítil jsem velikou hrdost, že jsem to viděl naživo. I když česká verze nemá chybu, originál je originál - a navíc má tahle výroční verze fantastický přídavek se všemi Fantomy včetně Colma Wilkinsona. A tahle výroční verze má taky Ramina Karimloo, který srší obrovským charismatem a také neskutečně nádhernou a jedním slovem úžasnou Sierru Bogges. Hned po Bídnících nejlepší muzikál a další veliké dílo Andrewa Mistra Webbera. Úžasná atmosféra, skvělí herci a hlavně fantastické melodie včetně těch ústředních varhanů, které prostě miluju. Ta melodie je fakt mocná a už od začátku vás táhne. Ohromná výprava, skvělé efekty (lustr), scéna s maškarním bálem a pecky jako Phantom of the Opera, Think of Me (neodolatelné), duet Christiny a Raula, Music of the Night, Masquerade.... Krásně se na to kouká, krásně se to poslouchá. Neskonale silná pastva pro oči i uši, na kterou jen tak nezapomenete. Dokonalost sama, kterou by měl vidět každý.Je to neuvěřitelné, překrásné, skvostné. Takhle vypadá dokonalost a taky něco, pro co je pět hvězdiček strašně, ale strašně málo. Důvod, proč muzikály stojí za to. Díky ČT za přenos a otitulkování. 1000%. ()
V televizi to samozřejmě nevyzní tak krásně, ale vidět tento muzikál naživo musí být neskutečný zážitek. A tady televize předala nejen krásný zpěv, ale také velkolepou výpravu. Jak už to tak v muzikálech bývá, buď je to pecka nebo brzy upadne v zapomnění. Tady je to pecka. Na závěr jako bonus dostane divák ty nejznámější árie v podobě pěti různých Fantomů a původní představitelky hlavní role - Sary Brightman. A možná ten závěr byl to nejlepší. ()
Nejlepší muzikál všech dob. Nádherná hudba, zpěv, výprava. Moje srdeční záležitost. ()
Pred rokmi som videla filmové spracovanie Fantóma opery a bola to láska na prvý pohľad. Odvtedy som veľmi túžila po tom, aby mi raz bolo umožnené vidieť aj divadelné spracovanie. Tento môj sen sa mi splnil pred necelými troma týždňami, kedy som mala tú česť vidieť tento muzikál live v Soule a mala som zimomriavky celý večer. V hlavných úlohách sa predstavili Brad Little v úlohe Fantóma, Claire Lyon v úlohe Christine a Anthony Downing v úlohe Raoula. Bol to jednoznačne môj najlepši kultúrny zážitok a nikdy na toto predstavenie nezabudnem. Tento divadelný záznam v hlavných úlohách s Raminom a Sierrou je úžasnou pripomienkou toho, čo som videla v ten večer v Soule, i keď mi zároveň ponúka aj možnosť komparácie medzi nimi. V naštudovaní boli malé rozdiely pokiaľ ide o kulisy, ako napr. úvodná scéna s lustrom, ktorý v tomto zázname už visí, avšak v predstavení v Soule bol na začiatku na zemi zakrytý (podobne ako tomu je vo filme) a za hudobného doprovodu ho postupne dvíhali, čo zintenzívnilo zážitok (bolo to naozaj úžasné a nezdržala som sa sĺz dojatia). Ramin Karimloo, ktorý hrá Fantóma v tomto zázname je úžasný a naozaj som si ho užívala (i keď Brad Little na mňa zapôsobil viac), avšak Sierra Boggess ma aj napriek svojmu úžasnému speváckemu výkonu herecky až tak neoslovila. Aj napriek tomu však bolo sledovanie tohto divadelného záznamu zážitkom a rozhodne sa k nemu budem často vracať a v duchu spomínať na ten úžasný večer v Soule. ()
Reklama