Režie:
Martin FričKamera:
Otto HellerHudba:
E. F. BurianHrají:
Hugo Haas, Vladimír Jedlička, Zdeněk Štěpánek, Světla Svozilová, Hana Vítová, Jiří Dohnal, Bedřich Vrbský, Zita Kabátová, Theodor Pištěk, Stanislav Neumann (více)Obsahy(1)
Samotářský a nerudný pohodný se ujme sirotka Petříčka a jeho psa Punti. Pod jejich vlivem se natolik změní, že už nemůže vykonávat svoje povolání. Sentimentální komedie - nadhled, o který se autoři pokoušeli, není vždy jasně rozeznatelný. V německé verzi "Das Gässchen zum Paradies" hrál hlavní roli Hans Moser. Použité stavby pocházejí velmi pravděpodobně z natáčení koprodukčního filmu "Golem". (oficiální text distributora)
(více)Recenze (21)
Hugo Haas ve své nejlepší formě. Scény s cirkusem mi připomněly o deset let mladší Právě začínáme, jako by se Slavinský tímto filmem inspiroval. Hvězdičku dolů za předvídatelnost, i když způsob Petříkova osvobození z cirkusu jsem vážně nečekala. Namísto poklidného nátlaku jsem se dočkala "přestřelky" ve stylu grotesek či v Knoflíkové válce. ()
Film, kery je sice plny sentimentu, coz jindy jednoznacne odsuzuji, ale v tomto filmu je zcela namiste. Prerod Hugo Haase z tvrdocha na mekotu je fascinujici. ()
Pro úplné pochopení doporučuji shlédnout také německou verzi s Hansem Moserem. Jedná se totiž o vzácnou zrcadlovou verzi, které vznikali vždy jen za předpokladu, že se všech jazykových verzí ujal týž režisér. V české můžeme stejnou měrou obdivovat Haase, Jedličku, Štěpánka, Svozilovou, Vítovou, Dohnala, ale i Kabátovou a Oličovou. Na jejich malých - velkých dramatech stojí poučené melodrama reagující na téma světového filmu, které už navždy bude spojováno především s Chaplinovým Kidem. ()
Snímek má za mě řadu povedených prvků, jako třeba hudbu (stačí hodit Nesem Vám noviny do moll a hned je to napínavý!), nebo herecké výkony Hugo Haase a super pejska. Oceňuji i závěrečnou bitku nebo pomrkávání na Chaplina. Zároveň je to ale naivní příběh, jehož půlku tvoří otravná romantická linka, která prakticky nesouvisí, kluk je hlavně ukňouranej a celý ten vývoj mě vlastně moc nebavil a zjevně mi Ulička v ráji nezahrála na tu správnou sentimentální strunu. ()
Před válkou se točila řada komedií. Důraz byl kladen na komediálnost, film měl především pobavit. Dramat se točilo poskrovnu, většinou šlo o zpracování historirćkých událostí. V dramatických tématech, jako zde, se objevují humorné scény, které často korespondují s němou groteskou (klukovská bitka, cvičený pes). Většina humorných scén je postavena právě na postavě hlavního hrdiny skvěle zahrané Hugo Hassem. (Zdá se že, zde a ve filmu Svět kde se žebrá našel Hugo Hass inspiraci ke svému pozdějšímu filmu Jednou nohou v pekle) ()
Martin Frič málokdy co zkazil a Hugo Haas je jeden z těch herců, kteří, když pro mne budou předčítat telefonní seznam, bude se mi to také líbit. Zde se navíc objevují ve velmi milém příběhu. Když si uvědomím rok vzniku 1936, váhám i nad 5. ()
V popisu žánrů mi chybí komedie. Jelikož byl Haas spoluautorem scénáře a výtečným hercem, určitě svoji postavu zamýšlel jako tragikomickou. Navíc i závěrečná blátivá bitva jako kdyby z oka vypadla němým groteskám. Příběh je poněkud naivní a hodně zromantizovaný, ale Haasovi jeho rasa věřím od A do Z. Až na jedno zaváhání (když Petřík sedí poprvé Tobiášovi na klíně, je naprosto mimo roli), je mu Jedlička dobrým parťákem. Vítová s Dohnalem tvoří velmi sympatickou dvojici. Vlastně jediným opravdu nesympatickým je Gustav Zdeňka Štěpánka. Je vidět, že Štěpánek si svoji zápornou roli opravdu užívá. Já jsem si užívala především Fričovo kouzlení v exteriéru. Bitva s bahnem by bez mrknutí oka obstála i jako samostatné dílko, perfektní choreografie, nasvícení, nasnímání i střih z ní činí nejlepší sekvenci filmu. ()
Sociální balada o lidech se srdcem na dlani. Hugo Haas se po několika moderních gentlemanech ze soudobých veseloherních příběhů přehrál s překvapující autenticitou v člověka z opačné společenské křivky – v smutného a rezignovaného strejce, k němuž se štěstí obrátilo zády, postava prožitá a pravdivá do nejposlednějšího zachvění víček, ryzí ve svém citu a jemná ve svém humoru. Z ostatních herců nutno zmínit alespoň vynikajícího Štěpánka v roli cirkusového rabijáta. ()
Příběh malého chlapce, o kterého příbuzní nestojí a odvedou ho do sirotčince, tvůrci zpracovali, možná lépe nabídli, sice jako sociální drama, nicméně v milém, úsměvném, sentimentálním kabátku. Bručounský pohodný Tobiáš, úžasný Hugo Haas, odchytí chlapcova psa a tím vykročí na svou životní křižovatku... Celkový dojem velmi dobrý, herci do jednoho se mi líbili, zejména uvěřitelný Vladimír Jedlička a nepřehlédnutelný Zdeněk Štěpánek v záporné roli. A přiznávám, že jakési zvláštní kouzlo tento snímek má, dýchá z něj hřejivá člověčina... ()
Upraveno v květnu 2020. Ulička v ráji si za své poslání vybrala sociální humanismus. Martin Frič vytvořil z představ hřejivé náruče lidství a společenské soudržnosti pánů Otakara Vávry a Hugo Haase poetizující nástup formace vězňů té sociální mizérie. Jde o upozornění na důležitost děti a způsoby výchovy, jde o podmínky na trhu práce, všímá si drobných absurdit všedního dne, ve kterých spatřuje osobnostní výzvy. Základem je zde dobrosrdečnost, kterou intelektuální klaun maskuje mrzoutstvím a zdánlivou přísností. Ulička v ráji není dramatem, ale tragikomedií klauna, pozorujícího tu nerovnoprávnost lidského bytí kolem jeho osamělého světa. Sociální nerovnoměrnost je kolbištěm lítých střetů, zneužívání a zastrašování. Melancholií nečekaně zaskočený klaun dokáže zaznamenat i krásu života, rozdává úsměv a pouze v přítmí si někdy tiše zapláče. Výchozím místem elementární energie sociální smířlivosti je Tobiáš (velmi příjemný Hugo Haas), spolehlivý ras. Osamělost byla vytvořena zejména společenskou ostrakizací díky nepopulárnímu zaměstnání. Osamělost se brání bolesti maskou zatvrzelosti, ale v přímé konfrontaci s dětskou bezelstností nedokáže nadále v osamělosti pokračovat. Důležitou postavou humanistického poslání je Petříček (pozoruhodný Vladimír Jedlička), maličký sirotek s věrným psím kamarádem Punťou. Náhodné setkání s brumlajícím mrzoutem se stává nejdůležitější událostí jeho života. Nakonec, jde tu především o dobro dětí, které jsou osudu a lidské zlovůli bezbrannými kořistmi. Hlavní ženskou postavou je Anička (zajímavá Hana Vítová), neustále honěná obsluha pouťové střelnice. Láska si žádá o prostor a čas i v místech životní existenční mizérie. Významnou postavou je Gustav (velmi dobrý Zdeněk Štěpánek), hlavní článek putovních cirkusových artistů. Malý sirotek může být finanční zátěží, nebo zdrojem nových příjmů, pokud cirkusově zábavě dokáže nabídnout nový a atraktivní prvek. Lidskost není a ani nemůže být v jeho zájmu. Výraznou postavou je Emil Růžička (příjemný Jiří Dohnal), nezaměstnaný malíř. Okolnosti ho nutí k vytrvalosti při hledání cestiček k zajištěnější formě zaměstnání. Byť jeho úkolem je tu především melodramatické uchvácení prostoru. K výraznějším zde patří také František Brož (velmi příjemný Bedřich Vrbský), bohatý nakladatel a standardním přístupem nedostupný generální ředitel. On je tím nabízeným prostředníkem sociálního smíru. Z dalších rolí: Brožova tragicky bezdětná manželka s podávající laskavou rukou Luisa (Zita Kabátová), Gustova nešťastná ženuška a výstavní mořská panna Soňa (Světla Svozilová), Gustův cirkusový pomocník Franta i zápasník s chobotnicí Mr. Salkovič (Stanislav Neumann), zodpovědná správkyně sirotčince (Marta Májová), na pohodné dohlížející městský úředník (Jaroslav Marvan), či úsečný majitel pouťové střelnice (Václav Trégl). Film Ulička v ráji, to je svět klauna, jehož již omrzel smutný pohled na život a stává se proto poslem sociálního humanismu. Neschází odlehčení, ani vzletné podnebí tepotu poetizujících obrazů. () (méně) (více)
Velmi dobre socialni drama, skoro jako od Slavinskeho. Nametem nicim vyjimecny film, premena z mrzuteho dedka k milujicimu strycovi, v podani Hugo Haase musi divaka bavit i dnes. Dobry byl v detske roli i Vlada Jedlicka, bratr strycka Jedlicky:-). Skoda, ze vzhledem k hereckemu obsazeni se jedna o mene znamy film. ()
Ulička v ráji je v podstatě sociální drama. Stárnoucí pohodný neboli ras Hugo Haas bydlí stranou města v rasovně, chytá zatoulané psy, je protivný starý chlap, nikdo ho nemá rád. Je sám, starý mrzout. Jednoho dne mu osud přihraje opuštěného chlapce a jeho život se změní. Začne se starat o kluka, radovat se ze života, lidi ho začnou mít rádi. Ztratí ale zaměstnání a věci se zkomplikují. Film je sice dramatem, ale nebyl by to slavný Haas, aby neopepřil situaci svými obvyklými vtipy. Jeho humor je velmi zvláštní, směju se mu jenom když mám náladu, ale nemůžu říct, že by mne nebavil. Haas má mnoho lepších filmů, ale tenhle je přece jiný a zvláštní, nelze mu prostě dát jen tři hvězdičky. Má zvláštní poezii, je vlastně romantický a nerealistický, ale to vůbec nevadí. 70% ()
Lidských příběhu s dobrým koncem není nikdy dost... ()
Tento pamětnický film mě dosud míjel. Myslím, že to byla škoda. Jsou na něm sice léta znát, ale příběhu, při kterém se mi z neznámého důvodu vybavil Chaplinův film Kid, to nijak neubírá na dojímavosti. Skvostný Haasův herecký výkon a dobrá dobová i když místy trochu kulisová výprava by sloužila ke cti i dnešním tvůrcům, ale nejsem si jistá, zdali by se v současnosti takový pan herec našel. Banda malých uličníků se v blátivé bitvě skvěle vyřádila, Petříček i jeho pejsek Punťa se s rolí taky dobře poprali, a já jsem v jejich milé společnosti strávila příjemný večer. ()
Měl jsem obavy, že to bude moc sentimentální. A taky že bylo, ale v tomto případě mi to tak nějak nevadilo... ()
Problem je, ze ve chvili kdy delate film v kterem je hlavni postavou dite, a nevyberete dostatecne talentovane, tak to cely zamer predem trosku devalvuje...coz, se obavam, je i tento pripad. Ten klucina proste prilis casto kouka do kamery a nebo na nekoho ze stabu... Na druhou stranu je to film peknej, a mne se libil. Fric i Heller odvedli dobrou praci, stejne tak jako ras Haas... :) Na zacatku je to uplna exprese...ty patniky, muz s vozikem...pekny. P.S.: a blondata Hanka jako bonus...+ Karla Olicova, samozrejme. 3+ ()
Dojemné a zároveń utahané, bez jiskry. Děj poněkud jednotvárný. Nepřesvědčivá režie. A opět nelidský kapitalismus viděn přes růžové brýle = osud sirotka a starého chudáka se změní rázem jak v pohádce, jakou v kapitalistickém reálu asi sotva najdeme. ...Nevím, zda jsem správně postřehla, že pes se jmenuje Sylva a fenka se jmenuje Punt´a - pokud mě oklamal zrak, tak mě někdo opravte. ()
Dojemný příběh, který sice není ve svém zpracování dokonalý, ale je krásný díky hřejivé lidskosti hlavní postavy v podání Hugo Haase. ()
Nádherně dojemný snímek s chaplinovskými rysy. Oceňuji, že některé scény jsou natočeny v duchu němého filmu. Víra v člověčenství a šťastný konec je zde dokonale nakažlivá. Jeden z nejkrásnějších filmů pro pamětníky. Jeho výrobcem byla společnost Moldavia film. ()
Chápu že jde o hluboce lidský příběh, což oceňuji v hodnocení, ale několik drobností asi uniklo pozornosti pana autora. Podle mého to asi mělo urychlit dějový spád. Bohužel, tyhle citovky nemám rád a proto je nehodnotím tak vysoko, jak by si některé snad zasloužily. Zde výše jít mohu, protože šlo o psy, a ty já mám od té doby co jsem poznal lidi moc rád. ()
Reklama