Režie:
Brian HelgelandScénář:
Brian HelgelandKamera:
Don BurgessHudba:
Mark IshamHrají:
Chadwick Boseman, Harrison Ford, Nicole Beharie, Christopher Meloni, Ryan Merriman, Lucas Black, André Holland, Alan Tudyk, Hamish Linklater, T.R. Knight (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Na začátku baseballové sezóny 1946 se majitel týmu brooklynských Dodgers Branch Rickey rozhodne podepsat smlouvu s Jackie Robinsonem, velmi talentovaným černošským sportovcem. Jackie je na zkušenou poslán na farmu Dodgers - Montreal Royals, aby předvedl svůj um. Rickey Jackieho varuje, že mu sice dobře zaplatí, ale že se musí připravit na nemístné rasové narážky, a to nejen od diváků, ale i od soupeřů. Když Jackie cítí podporu majitele týmu, nabídku přijímá. Záhy se ožení a po skvělém úvodu sezóny v Montrealu je nominován k Dodgers. Robinson je tam vystaven nepokrytému rasismu ze všech stran. Díky své ohromné odvaze a talentu si postupně získává svými výkony nejen spoluhráče, ale i fanoušky a také úctu soupeřů. (TV Nova)
(více)Recenze (301)
Nejsvětlejším momentem filmu je rasistické provokování Alana Tudyka. Hlavní hrdina je poměrně sympatický herec a dalším zjištěním pro mě je, že Harrison Ford už opravdu hodně zestrárl. Opět se jedná o další nadprůměrně natočený sportovní snímek, které Američani zvládají kdykoliv si usmyslí, že je potřeba postavit někomu pomník. Tentokráte je tou osobností první černoch v profesionálním baseballu. Jak vše skončí myslím není potřeba prozrazovat. ()
Čím jsem starší, tím víc mě štve, jak je bělochům házena na hrb veškerá špína světa a oni si ještě za pomoci menší, ovšem hlasité části dobroserů ochotně sypou hlavy popelem. Taky jsem si tou fází prošla, když jsem byla mladá a blbá, nikoliv černobílá realita však časem utloukla mou naivní část a dala vzniknout cynické čůze. Co se snažím sdělit: já k tomuhle filmu přistupovala s tím, že se budu šklebit: "No jó, chudinky černé, všichni jsou tak hodní, inteligentní, skvělí lidičkové a ti zlí, hnusní běloši jim pořád ubližují." Přesně na tuhle notu "42" brnkalo, ale kupodivu jsem sledovala bez šklebení: Jackie Robinson, jeden ze dvou basebalistů, jejichž jména mi za život uvízla v paměti, měl totiž mé plné sympatie a s nimi respekt. Ono to chce mamutí koule, aby byl člověk v něčem první, čelil hlouposti, primitivismu, nesmyslné zášti, nadávkám, výhrůžkám a omezování, kamkoliv se hne. A co je nejdůležitější, musel všechny ústrky snášet mlčky, nenechat se vytočit, nezavdat médiím žádnou záminku k pranýřování. Jedině tak mohl Jackie Robinson prošlapat cestičku pro ostatní černochy: nedopustit skandál, spolknout hrdost a vytřít všem zrak na hřišti. Palec nahoru pro Helgelanda a jeho tým za dobrý film, všechny palce nahoru pro Robinsona, jak důstojně ustál tlak, který by většinu lidí zlomil. ()
Tohle mi dost připomnělo Leatherheads (2008). Baseballu nijak neholduji, neznám jména slavných hráčů ani počty jejich houmranů, nesbírám kartičky s jejich podobiznami... Kdyby to tak bylo, jistě bych měl z filmu větší požitek. Ten jsem měl ale i tak. Já miluju tu válečnou a poválečnou Ameriku. Hudbu, módu, design... Tady se mi toho dostalo vrchovatě. Tvůrci se s prostředím té doby tak vyblbli, že jsem musel smeknout. Jen namátkou: Např při normální scénce při tréningu jede za rozprávějícími hráči na obzoru nádherný parní nákladní vlak atd... Když film sledujete, nemáte pocit, že je to cosi v kulisách té doby (podobně jako Vyprávěj), ale že je to prostě z té doby. Mám rád detaily a opravdu klobouk dolů. Druhou rovinou filmu je jeho poselství. Amerika ve svých časech těžce rasistická na počátku dvacátého století jen 2x uznala černém muže za rovnocené bílým. A to v první a druhé světové válce. V první to byla ještě křeč, ve druhé už na tom byli černí výrazně lépe i když konflikty kvůli barvě pleti tu byly. Pro Afroameričany to jejich odmítání leckdy bylo spíše motivující. Chtěli těm bílým ukázat, že se jim vyrovnají a že je i předčí. (vzpomeňme na legendární černou squadronu stíhaču z Tuskegee, kterou po jejích statečných bojích bomber leadeři extra vyžadovali pro eskortu svých velkých hochů). Situace se zlepšila až v šedesátých létech, kdy si jedna dáma odmítla přesednout v autobusu... V tom má USA těžce máslo na hlavě a myslím, že jsou si toho lidé dobře vědomi.2 je dalším z příběhů o rasizmu a o silné vůli. Smekám před Robinskonem, že tu veškerou šikanu a ústrky vydržel. A smekám i před Rickeyem, který sice v první řadě koukal na zisk, ale udělal ve své době velmi odvážný krok. Takovýchto filmů je stále málo a moc se mi to líbilo. 4 míčky. * * * * ()
Sportovně protirasistický dojemný standard. ()
Povedený sportovně antirasistický film z prostředí baseballu, kterému vůbec nerozumím, ale naprosto to nevadí. Drama o gándhíovské filozofii neodporování zlu násilím, která jediná proti jasné přesile může mít úspěch. Znovu se musím divit, jak Američané bezprostředně po vyhrané válce proti fašismu a rasismu nebyli schopní smířit se s vlastní rasovou nesnášenlivostí. ()
S přibývajícími minutami přibývá patosu, bohužel neúměrně. ()
Je to pár týdnů, co se tady na csfd objevil uživatel, který nás chtěl učit komentovat filmy podle jeho jakés takés šablony..... Je to pár dní, co zrušil svou diskuzi a i svůj účet...... Asi mu došlo, že si do toho komentování prostě nenecháme kecat. Podívejte se na mě, místo toho abych okomentoval tohle sportovní životopisné drama, které bylo dle mého názoru opravdu skvěle udělané a parádně zahrané, melu tady o jednom uživateli, který už ani neexistuje. Má to ale své důvody... Kdybych měl totiž použít jeho slavnou šablonku, nebyl by to můj koment, byly by to pouze vykleštěné zvratky. Takhle si sem mohu napsat: Skvělý Harrison Ford a ještě lepší Alen Tudyk! Miluju Sportovní filmy, a není nic lepšího, když se zakládají na skutečných událostech. Za mě 5 sluní a 90% ()
Športové filmy pokojne oželiem, pravidlá baseballu neovládam, takže ani netuším, čo je zmyslom tejto hry a napriek tomu som poctivo dopozeral dvojhodinový film. Športových filmov nakrútených podľa skutočných životných osudov aktérov som videl mnoho. Prakticky sa od seba nelíšia. Tento sa trochu vymykal svojím naivným antirasistickým ladením Poitierovského typu. Násilná disproporcionácia postáv na dobrých čiernych a zlých bielych vyzneniu filmu skôr uškodila, než prospela. ()
3 a ½ ..70% ()
Všehovšudy standardně vystavěný sportovně laděný, životopisný snímek o tom, jak dokáže obyčejný člověk velké věci i změnit celou historii. Po všech stránkách ničím výjimečné drama kombinující téma sportu a rasismu, ale rozhodně vůbec ne špatně natočené a zahrané. Hlavní problém tak spočívá v tom, že se v záplavě žánrově podobných snímků snadno ztratí. ()
Lidi jsou svině, ať už černí, či bílí. Člověk je člověk a krev máme všichni stejnou. (až na Toncka, ten ji má železnou, aby jí mohl dávat do sběru.) V tomto filmu to zase skvěle vystihli a jsme svědky zrození černošské hvězdy, která to nebude mít na své cestě vůbec lehké, ale na konci stojí něco, za co stojí vydržet. Je to úcta. Výborný film se super obsazením, scénářem a příběhem. Skoro co 10 minut jsem měl husí kůži. Miluji sportovní dramata a tento zase potvrdil proč. ()
"...alebo všetko, čo od podobného hrdinského filmu podľa skutočnej udalosti očakávate". ()
Velice dobře natočené sportovní drama o tom, jak poprvé hráč černé pleti zavítá do nejvyšší profesionální baseballové ligy v USA. Ve filmu se dozvídáme jak to měl Jackie ohromně těžké, každý ho kritizoval, nadával mu do negra a on to vše musel ustát. A také zaslouží obdiv Branch Rickey, který se k tomuto kroku odhodlal. Hlavních rolí se zhostili Harrison Ford a Chadwick Boseman a předvedli fantastický výkon. ()
Podobné športové drámy majú čo do seba. Sú divácky atraktívne, majú silné herecké obsadenie a dobrý príbeh. Tentokrát je príbeh okorenený rasizmom, ktorý bol po druhej vojne zasiaty v amnerickom baseballe a celej spoločnosti. Rozbiť sa to pokúsil majiteľ tímu Dodgers v podaní vynikajúceho Harrisona Forda, ktorý si svoju postavu náramne užil. ()
Když si někdo řekne, že by chtěl filmem vystavět pomník tomu či onomu významnému jedinci, tak by se na to měl rovnou vykašlat a odložit to, dokud nevychladne. Což se, bohužel, u tohoto filmu nestalo. Snímek tak očividně staví prvního černošského hráče v baseballové lize na piedestal, až se ho podařilo zobrazit tak, jakoby i sr.l mramor. Jeho povaha je zploštěná na minimum, jen aby se vyzdvihla ušlechtilost a odhodlání. Ani ostatní postavy neoplývají nějakými charaktery, jen vytvářejí ozdobný rám, do kterého je nutno hrdinu zasadit. Film se téměř nezaobírá (začne až ke konci) vztahem Robinsona a jeho bělošských spoluhráčů. Téměř to vypadá, že jen vedle sebe sedí na lavičce nebo hrají - přičemž podle mě bylo jeho přijetí či nepřijetí jednotlivými kolegy z týmu klíčové. Scény Robinsona a jeho manželky zase působí dojmem vyumělkované reklamy na rodinné štěstí. Závěrečná scéna zpomaleného triumfálního oběhu hřiště by snad měla být zakázána Komisí pro potírání největších filmových klišé. ____ Tenhle chlapík si film zaslouží, ale měli do něj dát aspoň trochu lidskosti, pochyb a nejednoznačnosti. P. S. Jediné, co mě na tomhle snímku potěšilo, bylo proslavené objetí černošského baseballisty bílým spoluhráčem před nepřátelským publikem. Gesto, které má už dokonce i sochu, totiž vůbec nebylo okázalé nebo státotvorné. Ve skutečnosti mu jen tak kamarádsky položil ruku kolem krku - a zasáhlo to víc, než stovka projevů na téma rasismus. ()
Další vynikající sportovní životopisný film, tentokrát z prostředí baseballu. Osobně mě vždy dostanou závěrečné titulky s příběhy hlavních aktérů. ()
Sportovní filmy mi nejsou díky limonádovým happyendům blízké. Stejně jako romantické komedie jde o stále stejné scénáře dokola. Zde ale cítím něco víc. Sice má film také dobrý konec, ale ten není v mých očích tak proklamovaný jako obvykle a důraz je kladený spíše na emoce, pocity postav a historický mezník golfu. Film jsem viděl na dvě půlky. První jsem si pustil už dost dávno, a jelikož první polovina neslibovala nic jiného, než obtíže jednoho hráče, který opět v závěru zazáří, jsem film vypnul a k druhé polovině jsem se odhodlal až po delší době. Je faktem, že druhá polovina filmu je mnohem lepší a emočně zvládnutější. Rozhodně film také vděčí hodně Harrisonu Fordovi, který dal do své role duši. Na druhou stranu mi nesedí Chadwick Boseman, který se nějak neumí ponořit a emočně je dost chladný. Je ale fakt, že jeho podoba se skutečným Jackie Robinsonem (který byl ukázán v závěrečných dodatcích) je dokonalá. Za emoce (hlavně v závěru), historický odkaz filmu a výkon Harrisona Forda, dávám tři hvězdy, na víc to dle mého pohledu nemá :-) ()
Někdy tu působí vyloženě úsměvně a to zejména ve chvílích, kdy Helgelan posílá do akce stereotypní rasistické vidláky, ale když to tak vezmu kolem a kolem, ono to k celkovému pojetí celkem sedí. Ona je to totiž víceméně pohádka, kde dobro zvítězí nad zlem a k pohádkám klisé neodmyslitelně patří. Co se samotného baseballu týče, tak z pravidel sice nejsem pořád moudrý, ale zápasy měly šmrnc a to se počítá. Fajn byli i herci, takže i když se jedná o miliónté zpracování téhož, bavil jsem se solidně. 75% ()
Originální snímek to asi není, má to všechny postavy/zvraty/dějovou linku, které se ve sportovních dramatech zpravidla objevují. Ale i tak to stejně funguje. 70%. ()
V ramci zanru blahorecime negrov to bolo celkom znesitelne vdaka skvelemu Fordovi. ()
Reklama