Režie:
Martin FričKamera:
Jaroslav BlažekHrají:
Hugo Haas, Zdeňka Baldová, Marie Glázrová, Antonín Novotný, Vladimír Borský, Jiřina Steimarová, Darja Hajská, Jára Kohout, Václav Trégl, Bohdan Lachman (více)Obsahy(1)
Rozmarnou hru F. X. Svobody o despotickém a popudlivém muži zpracovali naši filmaři hned dvakrát. Ve známějším Posledním mohykánu si jej zahrál Jaroslav Marvan, v předválečném zpracování, které nyní uvidíme, to byl Hugo Haas. Ztvárnil tu pedantického středoškolského profesora, jenž svou rodinu tak dlouho mučí absurdními nároky, dokud mu nápadník jeho dcery neumožní, aby ve skrytu pohlédl, jak na jeho počínání nahlížejí nejbližší.
Alois Kohout je středoškolský profesor, despotický rodinný tyran a poděs, před kterým se všichni třesou v panické hrůze. A přece se najde člověk, který dokáže panu profesorovi srazit hřebínek jeho pýchy, vrátit jeho rodině svobodu a navíc si odvést profesorovu dcerušku do klidného manželského přístavu... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (46)
Haase mám raději v jiných filmech... ()
Rodinný "tyran" Hugo Haas je pedant, sice vážený, ale o to méně oblíbený středoškolský profesor aspirující na místo ředitele. Až se objeví nápadník jeho dcery a stárnoucí "poslední muž" má možnost podívat se pravdě do očí... Skvělá komedie, navíc hvězdně obsazená. ()
Na jednu stranu dobré vtipy ("chodilo ho po dvoře", "kolik je hodin - za deset minut dvanáct - já se neptám, kolik bude za deset minut, ale kolik je teď"), na stranu druhou děj poněkud dětinský, výkon třetího dělnického prezidenta poněkud prkenný a jeho dívka poněkud nesympatická. ()
Oproti novšiemu Poslednému mohykánovi trochu slabšie, možno sa mi to zdá kvôli priveľmi ukričanej a ešte viac despotickej hlavnej postave. Niektorým scénam by prospelo skrátenie, ako napríklad triedne stretnutie v krčme. ()
Vážení přátelé - pro mě tedy lepší tato verze s Haasem...a to mám Marvana taky rád, ale holt tenhle duel prohrál... ()
[2,5*] "Totiž takoví mužové jako vy, to je jako vzácná zvěř, ktorá je na vymření. No a já jsem si dal za úkol tyto vzácné exempláře zachovat i po jejich smrti." Slavínskeho Poslední mohykán (1947) patrí k mojim najobľúbenejším starým československým filmom, a tak som bol veľmi zvedavý, ako sa s tým istým námetom vysporiadali 13 rokov predtým moji obľúbenci Martin Frič a Hugo Haas. No a som prekvapený, ako výrazne sa od seba obe verzie líšia, ale predovšetkým som veľmi nemilo prekvapený, ako je táto Fričova verzia výrazne slabšia. Hugo Haas (Prof. Alois Kohout) síce určite nie je zlý, ale do role tyrana sa musí dosť siliť, kdežto herecky vyspelejší Jaroslav Marvan vzbudzuje ako prirodzená autorita väčší rešpekt a je pre danú rolu vhodnejší. Výraznejšie ma tu ešte herecky dokázal "zaujať" Vladimír Borský (dr. Jiří Bečvář), a to svojou topornosťou. Čo je však najhoršie, celé to stvárnenie je akési strojené, ten despotický režim v rodine pôsobí nasilu a prehnane a najmä to takmer vôbec nie je vtipné (zopár úsmevných momentov by sa tu našlo, napr, posielanie telegramu, stretávka, či oživená figurína). "Představte si, jak se třásly strachem před Vámi." "Jo? Třásly? Přede mnou?" "Třásly, pane řediteli. Umirali!" "Dejte pokoj! To rád slyším." ()
Už dost ohraná zápletka ve svém prvním zpracování, které zaostává za verzí s Marvanem, ovšem Haas je skvělý jako vždy. Šťastný konec byl až příliš přeslazený. ()
Zatímco Marvan si ve zfilmované hře F.X.Svobody o despotickém otci vyměnil roli se svým bratrem dvojčetem, Hugo Haas si musel vystačit se svým panákem, za kterého se vydával před svou rodinou Za mne stejně kvalitní kousek. ()
Velkolepé dílo Martina Friče s geniálním Hugo Haasem. Jsem nesmírně vděčný, že jsme měli herce, kteří jako chameleoni uměli vtisknout své roli jedinečnost, originalitu, svěžest a především humor a celé své srdce!!! Hugo, díky!!! ()
Tenhle film mě tak potěšil! Je vtipný, nápaditý a Hugo Haas jednoduše úžasný. Od začátku do konce jsem se bavila. Je pravda, že jsem neviděla remake, ale pro mě si i tato verze jednoznačně zaslouží plný počet. ()
Zdařilejší ze dvou zpracování divadelní hry F. X. Svobody, Poslední mohykán s Jaroslavem Marvanem je o poznání slabší. Oproti jiným filmům mírně nadprůměrný výkon podal především Vladimír Borský, ale rozhodně to je film pro Hugo Haase jako vyšitý. Tyran, pod jehož nepřístupnou rouškou se skrývá dobráctví a cit v okamžiku, kdy se ztratil osmnáctiletý syn. Velice vtipný gag na srtkání po 30 letech (včetně příchodu do bývalého mládeneckého bytu) a střídmě dojemná závěrečná scéna, kdy členové domácnosti řežou pravdu do domnělého panáka... ()
Umne a vtipne napísaný scenár a pravý despotický výkon pána Haasa dal dohromady výbornú komédiu, ktorej však škodí zub času. ()
Řeknu vám, kdybych měl být synem Posledního muže, asi bych to se svojí povahou dlouho nevydržel. Ale jako zcela nestranný divák jsem si řádění Hugo Haase užíval a jeho "obětí" mi bylo líto snad jenom trošku. Na druhou stranu mi přišlo, že se celé to jeho prozření seběhlo tak nějak rychle... najednou si to chtěl vyzkoušet, najednou to udělal a najednou se zcela změnil. Možná až moc ukvapený závěr, nicméně čtyři hvězdičky si film rozhodně zaslouží! ()
Podobně nesympaticky ukřičený a cholerický Haas jako v Načeradcovi, králi kibiců, ale tady naštěstí nechybí vtip (některé fóry jsou skutečné perly), zajímavý námět a příjemné výkony i sympatické tváře ostatních herců (Marie Glázrová, Jiřina Steimarová, Vladimír Borský, …). ()
"Šťastně přijel do Litomyšle. Tvůj Alois. Šťastně - to vona ví, kdybych dojel nešťastně, tak přece nemůžu telegrafovat. To je zbytečný. Přijel - no když odněkud odjedu, tak musím taky někam přijet, to je taky zbytečný. Do Litomyšle - já jsem jí řekl, že jedu do Litomyšle, to taky nemusí být. Tvůj - no, jsem osmadvacet let její, tak jí to najednou nebudu připomínat a Alois taky ví, že se jmenuju. Nic nepošlu!" Už ten úvod s kočkou, chystající se lovit myši, po níž následuje pohled na podobně odhodlaného Huga Haase, je velmi povedený. Stejně tak zbytek filmu. Například to krásné spojení scén, kdy Hugo Haas říká : "Že jsem parní kotel, co ? To je páry, ššššššš", načež následuje záběr na lokomotivu, zahalenou v oblaku páry, to je naprosto úžasné. Podobné postupy byly ve filmech pro pamětníky používány poměrně často, zato v novějších filmech se jich už, bohužel, nedočkáte. Osobně mám ovšem ještě raději úžasnou verzi s Jaroslavem Marvanem (myslím, že je promyšlenější a povedenější, navíc Hugo Haas příliš strachu nevzbuzuje, narozdíl od Jaroslava Marvana). ()
tobě nějak odstávají uši,ať se víckrát neopakuje :-) to mě dostalo..... ()
Komedie, která celkem po právu stojí ve stínu lepších počinů dvojice Haas - Frič (Jedenácté přikázání, Život je pes nebo v kontextu prvorepublikové produkce absolutně vynikající Mravnost nade vše a Ať žije nebožtík). Alois Kohout jako rodinný tyran a despota je místy až přehnaně stylizovaný. Celkově nepříliš vtipné a poněkud rozvláčné, film vlastně zachraňuje jen výkon Hugo Haase a jeho mnohdy velmi vtipné poznámky. Z vedlejších rolí zasluhuje pozornost především dobrá Darja Hajská, naopak svým hereckým neumětelstvím "zaujme" Vladimír Borský (i když na jeho poměry to nebylo zase až tak strašné). Překvapením je několik těžce sentimentálním scén (zejména ze srazu abiturientů), kterým se Martin Frič ve svých komediích docela úspěšně vyhýbal; zdá se, že v některých okamžicích si sami tvůrci nebyli jistí, kam chtějí vyznění filmu směřovat. ()
Hugo Haas opet prevleceny za starsiho muze a navic sileny tyran a despota.V rodine i ve skole. Takovych filmu uz tu bylo ,ovsem tato komedie je dobra. A samozrejme je tu polepseni a stastny konec. ()
Tak Fričova verze mi přijde krapet komediálnější, nežli verze pana Slavínského. Pro snazší porovnání jsem je zhlédl těsně po sobě. Hodnotím obě stejně dobře, ale tato verze mi prostě přijde veselejší. Velká škoda, že zde nebyla ona slavná scéna s obrazem. Byla by do třetice. A věřím, že pan Haas by ji zvládl velmi dobře. ()
Skvělý scénář, ve kterém byl sice přirozenější i svou bližší povahou k roli pan Marvan, ale Hugo Haas mě také nezklamal na to, že je úplně jiný typ herce i člověka, než byla postava. ()
Reklama