Režie:
Martin FričKamera:
Jan StallichHudba:
Julius KalašHrají:
Theodor Pištěk, František Smolík, František Kreuzmann st., Jaroslav Marvan, Ladislav Boháč, Václav Trégl, Karel Postranecký, Čeněk Šlégl, Marie Burešová (více)Obsahy(1)
Štěstí. Co je štěstí? Muuuška jenom zlatá…! Je celkem zbytečné tázat se, proč jsou filmy ze studentského prostředí tak oblíbené u diváků všech věkových kategorii. Každý z nás prošel (či právě prochází) nějakou školou a ve studentských filmech hledá odraz svých vlastních vzpomínek nebo čerstvých zážitků. Studující mládež pronikla do českého filmu mnohokrát. Ve 30. letech minulého století to byly především sentimentální historky o prvních láskách a popletených profesorech. Režisér Martin Frič natočil v druhé polovině třicátých let dvě výborné veselohry Škola základ života a Cesta do hlubin študákovy duše, které byly inspirovány romány Jaroslava Žáka, dokonalého znalce středoškolského prostředí. Oba snímky dodnes patří k divácky nejúspěšnějším snímkům. Škola základ života má prostý děj, dokonale však vystihuje jednotlivé typy studentů i profesorů. Ladislav Pešek se představil v nezapomenutelné roli studenta, který neopomine jedinou příležitost k rošťárně, František Filipovský naopak hraje podlézavého šplhouna a udavače, Antonín Novotný zase obletovaného školního krasavce. Jejich důstojné pány profesory si s chutí zahráli František Kreuzmann, František Smolík, Ladislav Boháč, Jaroslav Marvan a Václav Trégl. Ředitele gymnázia si poté zahrál Theodor Pištěk. (Česká televize)
(více)Recenze (411)
Když jsem byl malý, poškleboval jsem se mamince, že pořád kouká na filmy pro pamětníky. Nyní, jsa už pomalu také pamětníkem, se už nepošklebuji. Tenhle film je naprosto skvělý, hrozně mě baví, a vůbec nevadí, že je starý 75 let. Hlavně skvělý Pešek a jeho muška jenom zlatá :-). ()
Klasická česká komedie, vlastně takový předchůdce Marečku, Podejte mi pero. Vtipné i po tolika letech s ponaučením na konci a perfektní herecké výkony, zejména Jaroslava Marvana! ()
Podle celkového hodnocení, které je naprosto reálné, musím říct - fakt dokonalé. Výborně obsazený a odehraný film. ()
Nestárnoucí kvalita. Hodnocení by se z drtivé většiny podobalo mému komentáři k Cestě do hlubin študákovy duše, takže se nebudu opakovat. Tady jdu s hodnocením o něco níž, protože na některých pasážích byl zub času přece jen znát poněkud výrazněji (závěrečná scéna, atletické závody), zatímco Cestě do hlubin zkrátka není co vytknout. ()
na CSFD je pre filmy ako tento veľmi malá možnosť hodnotenia hviezdičkami...... ten by si zaslúžil tak cca 25 hviezdičiek..... ()
Nadčasový film. ()
Šok. Po láskavej, vtipnej a bezstarostnej Ceste do hlubin študákovy duše prišlo toto. Silené, nevtipné, miestami trápne a vyslovene nudné. Nechápem ako sa môžu tak podobné snímky tak líšiť, a po tomto kúsku si Cestu ešte o niečo viac vážim. Priznávam sa že som tento film dopozeral len aby som zistil či to je skutočne tak strašné, a ono fakt je. Škola základ života úplne brutálne nefunguje, ani raz som sa nezasmial, pousmial som sa len raz (za hodinu a pol!), z každej scény úplne kričí čím sa snaží byť, sú ale tak debilne prekalkulované že jediné čo z nich skutočne kričí je iba tá debilnosť. Profesori ktorí tak pekne v Ceste parafrázovali mojich bývalých učiteľov, sú tu hyperbolizované/idealizované atrapy, nezaložené na reálnych typoch učiteľov, ale na kalkuláciách človeka ktorý do školy chodil asi fakt dávno a ktorý nemá vôbec cit pre podstatu, tak si len domýšľa (zle). Spomenul som ten koniec? Tú poslednú scénu, veď viete ktorú. V tomto mieste buď scenárista alebo režisér predbehli dobu o pekných pár rokov, a záverečná scéna je zhmotnením všetkých tých socialistických budovateľských sračiek čo prišli spolu s komunistami (alebo súdobých nacistických). Vážne nebola vlepená dodatočne? Lebo aj keď ma tento film kompletne minul, tá scéna je ešte výrazne nižšie. PS1: vychádza mi že za to môže pán scenárista Wasserman, lebo v podstate bol jediný vymenený člen tvorcovského tímu v Ceste ktorá prišla o rok neskôr a ktorá naopak funguje vynikajúco.PS2: možno aj preto aká krásne prirodzená bola Cesta ma tak minul tento prefabrikát. ()
Pamětnická..vlastně již nepamětnická študácká komedie. Nebudu se ztrapňovat nižším hodnocením než 5*. Jsem prostě nadšenec pamětnických filmů. Technické zpracování, recenzi scénáře ponechám puntičkářům. No a co? ()
S černobílým filmy mám obecně problém. Když už se ke koukání na ně přinutím, trvá mi alespoň 10 minut než si zvyknu. Ale potom? Většinou jsem příjemně překvapen výletem do starých dobrých časů, kdy film byl určen pouze pro plátno a společné projekce v kinech. Škola základ života je nesporně vtipný a kultivovaný film zároveň. Některé věci si zachovaly svou platnost dodnes, a proto ten humor ze školních lavic pořád funguje. Co mi trochu vadí, je nehynoucí vlezdoprdelovství vůči panu ředitelovi, které bylo za první republiky snad ještě větší než dnes. ()
Klasika nic jiného... a ano škola je základ života :) ()
Libi se mi o neco vic nez Cesta do hlubin..., oba filmy ale za pet hvezdicek. ()
Podobné jako Cesta do hlubin študákovy duše, malá vzpominka na předpandemickou dobu v lavicích. Zde už musím uznat, že malý pokrok ve školství nastal, ale stále se dají najít podobnosti. Ale jako film určitě fajn ke zhlédnutí či pobavení! ()
Na pohár se jede! Na pohár se jede! ()
28.9.2022. Plantážníci jedni. Takové nahlédnutí do doby rychlých šípů. Klasika u které se rád zasměju. ()
"Štěstí. Co je štěstí. Muuuška jenom zlatá...!" - "To je darebáctví!" - "Nedbalý, líný, neprospívá..." ()
Příjemná a herecky parádní veselohra, který vévodí Pištěkův mroží kňour a bohužel i jakejsi nepříjemnej feel z toho, že postavy studentů hrajou dospělý herci. To nikdy dobře nepůsobilo a ani působit nebude.. Ze starých školních komedií je tahle asi nejslabší..i přesto ale ne špatná :-) ()
Zlatá muška > Lotosový květ // "SLÁVISTI JSOU SALÁTI!!!" ()
Jedna hvězda za xd článek v novinách, druhá za vhodnou připomínku, že lidi se dělí na kokoty a nekokoty, ne na učitele a studenty. ()
Filmu škodí dlouhá doba od natočení, protože i jeho digitální kopie spoustu dobrých hlášek zabijí v otravném šumu a člověk si tak musí často domýšlet, o čem se mluví. Jinak parádní komedie a souhlas s jinými, že Cesta do hlubin študákovy duše je přeci jen lepší. ()
Skvělá česká komedie. Je s podivem, že před téměř sedmdesáti lety se točily filmy, na který se dá nejen dívat i dnes, ale který téměř nestárnou ani svým vtipem. Tak mě napadá, může se takového úspěchu dočkat, plácnu, třeba Zdeněk Troška? ()
Reklama