Režie:
Lukas MoodyssonScénář:
Lukas MoodyssonKamera:
Ulf BrantåsHudba:
Nathan LarsonHrají:
Oksana Akiňšina, Arťom Bogucharskij, Tõnu Kark, Nikolai Bentsler, Madis Kalmet, Michael Merikan, Alexander Okuněv, Herardo Contreras, Tomasz Neuman (více)Obsahy(1)
Príbeh filmu sa odohráva v malom ruskom meste, kde po páde socializmu akoby neexistovala žiadna budúcnosť. 16-ročnú Lilyu jej matka zanechá doma a odíde so svojím priateľom do USA. Opustená Lilya sa začne prostituovať a nádej nachádza až keď stretne Andreja. Ten jej sľúbi lepšiu budúcnosť vo Švédsku. Keď však dorazí do vysnívaného kapitalistického sveta, prichádza na to, že jej rytier na bielom koni ju podviedol a v skutočnosti je zapojený do obchodu s bielym mäsom. Tento tragický príbeh mladého života, ktorý nikdy nedostal šancu, je vďaka dokumentaristickému štýlu plný autenticity. Zaoberá sa nielen aktuálnym problémom úpadku mládeže v zlých sociálnych podmienkach, ale aj bezradnosťou adolescentov nechaných napospas krutému svetu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (189)
Další surové drama, které člověku nechává rozum stát. Když 16-ti letou Lilyu opustí její vlastní matka a odjede si se svým přítelem do USA, bezmocná a zlomená Lilya je tedy zanechána osudu bez domova, peněz a rodiny v ulicích sídliště. Nezbívá jí tedy nic jiného, než se potloukat ulicema a přespávat v opuštěných budovách. Naději na lepší život nachází až když pozná Andreje. Ten jí slíbí lepší budoucnost ve švédsku. Když ale dorazí do vysněného kapitalistického světa, přichází na to, že ji Andrej podvedl a že je ve skutečnosti zapojený do obchodu s bílým masem. No a jak to asi pokračuje dál si člověk může jen domyslet. Nevím jestli říct, zda je tento film dobrý nebo špatný, protože asi jak se to vezme. Když se na to podíváme z hlediska filmu, je to skvělý film. Když se na to podíváme z hlediska pravdivého příběhu, je to hnus. ()
Neuvěřitelně realistické drama mladé šestnáctileté dívky, která vyrůstá a žije svůj život v zapomnění a bezvýchodnosti panelákové estetiky postkomunistického Ruska. Film je především o hrozbách, které visí nad mladými lidmi, pokud vyrůstají v neutěšených sociálních podmínkách bez jakéhokoli cíle, ambicí nebo snů. Lilju opustila matka, z bytu ji vystrnadila teta a musí se protloukat spolu se svým mladším kamarádem, jak nejlíp to jde: Čichá lepidlo a nemá žádnou šanci se z toho nekončícího kruhu osudu dostat. Nakonec se nevyhne tomu nejzazšímu řešení a začne prodávat vlastní tělo. Zachránit ji z tohoto marasmu má mladík, do kterého se zamiluje a který ji slibuje modré z nebe. Vše je ale úplně jinak... Lilja 4-ever je naprosto realisticky natočený film, jehož síla je dokreslena roztěkanou ruční kamerou, stylovou hudbou, ponurými exteriéry a skvělými výkony obou hlavních postav. Když jsem tento snímek viděl poprvé, dal jsem mu 4 hvězdičky, ale teď musím jít ještě o jednu nahoru. Tohle je film, po kterém mrazí v zádech, protože tohle se skutečně děje... ()
Syrové drama z postkomunistického sektoru. Silný příběh, který vás svou krutostí dostane a zničí vám idee a sny. Nebo vás možná potěší tím, že máte to štěstí a nežijete tam. Myslím si, že Moodysson je dostatečně zručný režisér a opět se dokázal vyhnout citovému ždímání, přinesl nám prostě drsný film z drsného světa 16-ti leté dívky. A především už od Fuckin Amal si umí skvěle vybírat hlavní představitelky... ()
Spoilery - Jenom lidé ze stejné vrstvy si umí dát navzájem lásku. V ráji se nakonec všichni nešťastní dočkají svého štěstí. Bohatí nám, chudým, smutným existencím, nikdy vlastně nechtějí pomoci. Ne, díky, takhle radši ne. Zatímco na začátku jsem se dlouho nemohl zbavit pocitu, že se scénář marně snaží o autenticitu a v její výsledné nedomrlosti je téměř až směšný, musím na druhé straně přiznat, že ve chvíli, kdy se na scéně objevil Andrei, jsem si uvědomil, že mi na Lilye opravdu záleží. Tenhle pocit je ale poškozen tím, že je úplně jasné, že se všechno nepovede, všichni budou zlí a Lilye bude ještě mnohokrát ublíženo. Nekompromisnost života opuštěných dětí se dá určitě ukázat barvitěji než za pomoci triviálního obrazu "na konci si spolu můžeme hrát". 50% ()
(upozorňuji, že můj komentář je spoiler, ale jinak jsem napsat nemohl..).---- Copak z Dánska může přijít dobrý film? Tohle je přímo definice infernálního kruhu. Zde není jediná kladná postava mezi dospělými, zde nejsou církevní nebo státní sociální institutce?. Tvůrce si libuje ve vykreslení totální pozemské beznaděje a zároveň může navozovat lživou iluzi, že sebevražda je vstup do ráje. Z tohoto úhlu pohledu by film zasloužil hodnocení odpad. Ta hvězdička je za autentické exteriéry v Estonsku, upozornění na novodobé formy otroctví (které se nijak zvlášť neliší od otroctví ve starověku) a výborný herecký projev Oksany Akinshiny.... ()
Galerie (14)
Zajímavosti (6)
- Oksana Akinshina (představitelka hlavní role) se musela s režisérem Lukasem Moodyssonem během natáčení filmu domlouvat přes tlumočníka, protože neuměla anglicky ani švédsky. (pUnck)
- Peníze, které můžeme vidět ve filmu jsou estonské koruny. (pUnck)
- Příběh je napsán dle skutečného života Dangoule Rasalaite, která skončila ve Švédsku poté co její matka odjela do Ameriky. Film se drží událostí jejího života opravdu přesně až na jedinou (podstatnou) věc a to je chlapec jménem Volodja, který je do příběhu dopsán. (pUnck)
Reklama