Režie:
Julien DuvivierKamera:
Robert LefebvreHudba:
Jean YatoveHrají:
Danielle Darrieux, Bernard Blier, Paul Frankeur, Jeanne Fusier-Gir, Paul Meurisse, Serge Reggiani, Lino Ventura, Paul Guers, Daniel Ivernel, Robert Dalban (více)Obsahy(2)
Přežilo jich deset, ale jeden z nich zradil. V odboji se zrada trestá jediným způsobem... Po patnácti letech svolává Marie členy odbojové skupiny. Každý má své zaměstnání, svůj klidný život. Ale Marie nesvolala deset svých spolubojovníků, aby vzpomínali na nebezpečné časy, ale aby vyrovnala účty. Jeden z nich je zradil Gestapu a při přestřelce tehdy zahynul šéf jejich skupiny, její přítel. Marie je neúprosná, chce najít udavače, odsoudit ho a hned ten večer vykonat trest. Film natočil klasik francouzského filmu Julien Duvivier a do hlavní role obsadil Danielle Darrieuxovou, která utkvěla českým divákům především v adaptaci románu Červený a černý. Drama Marie-Octobre je známé i z divadelních jevišť. (Česká televize)
(více)Recenze (35)
Škoda, že ty postavy jsou tak šablonovité a jako celek to není víc propracované, jinak by to byl naprosto bezchybný film. Mám s tím trochu podobný problém, jako pár dnů zpátky s Velkým hráčem - má to skvělou atmosféru, už první minuty mě naprosto vtáhly do děje a až do konce mě to napětí nepustilo a celý ten příběh vyprávěný skrze styl konverzačky a la Dvanáct rozhněvaných mužů mi přišel zajímavě vedený... jen ne tak chytře, jak mohl být. Mělo to na to, rozehrát víc možností, větší psychologii, ale takhle se to jen spokojilo s verzí, která sice stačí, ale je na ní vidět, že mohla předvést víc. Hlavně to teda je vidět u charakterů postav, které většinou fungují na základě jedné vlastnosti, kterou má daná postava po celý film a se kterou v celé debatě figuruje, ale chybí jim větší realističnost, která by tomu mohla dodat i větší napětí ohledně toho, kdo z nich tehdy zradil. A i závěr by tím pádem mohl být více překvapivý a silný. Vlastně jediná postava, které jsem věřil opravdu všechno, je ten kněz, protože se jako jediný snaží přemýšlet nad rámec toho jejich předem vytyčeného konfliktu. Jinak jsem ale docela spokojený, bavilo mě to sledovat po celou dobu a mysteriózní je to naštěstí dost, jen to nemá vychytané všechny mouchy. Slabé 4* ()
Aristokratka, architektka soaré vendety. Společenský výběr, záběr. Vyšetřovatelé a podezřelí. Zrádce a soudci, svědci. Vyrušený spánek "Šípkové Růženky." Světlometná odkrývání taje pokoje ve slovech, restaurované minulosti. Elegantní, nervózní, přemýšlivé napětí. Smutek nejvyšší, pád nejhlubší. Jidášova vášeň v síti, v pasti. Zlomí se v pase, vžene jizvy do tváře. Její zlatý polibek zabíjí. Smrt znamená smrt. Život za život. ()
Resit davnou minulost, ne vzdy muze vynest spravedlivy verdikt. Solidni drama z jedne mistnosti, kdo pred patnacti lety udal gestapu svou skupinu odboje? Dobre sepsane dialogy, ktere odkryvaji, vesmes nechvalyhodne rysy jednotlivych postav. Dobre herecke obsazeni. Myslim si, ze namet mohl nabidnout jeste lepsi drama, ale i tak spokojenost. ()
Perfektně napsaná a zahraná napínavá konverzačka. ()
Svým způsobem je to výjimečný film, kde herci pod taktovkou Meurisse podávají velmi dobré výkony, a doporučuji, ale je cítit tu divadelní hru. Takřka nehybná kamera, a herci vstupují před ní anebo odcházejí do pozadí podle potřeby, takže -bohužel-, dopředu je vidět anebo cítit ten další krok. Ne vždy to vadí ale většinou ano. 3,5-4/5 ()
Neprávem pozapomenutý, ale vynikající film ze staré francouzské školy. Přesto, že se celý děj odehrává v jedné místnosti, díky výborné kameře, dokonalým dialogům, ale především díky perfektním hereckým výkonům všech zúčastněných (sešel se tu opravdu francouzský herecký výkvět z té doby - někteří z nich byli ještě na vzestupu (Ventura, Reggiani) vzniklo dechberoucí drama lásky, dávné viny i trestu. A jako "třešnička na dortu" nezapomenutelná Danielle Darrieux jako Marie Octobre, dost možná v jeji herecké roli životní. Ani ne moc překvapivě, ale vybavil se mi jak film "Deset malých černoušků", tak i "Dvanáct rozhněvaných mužů" - možná díky té stále "houstnoucí" atmosféře, i překvapivým zvratům. Poklona pane Duvivier, při druhém shlédnutí jsem docenil i ty nenápadné detaily, které mi při prvním shlédnutí (loni) unikly. ()
Herecký koncert. ()
Strhující drama odehrávající se v jedné místnosti. ()
Intenzivní odbojářská konverzačka ve stylu Deseti malých černoušků s morálním dilematem, zda je správné po 15 letech zavraždit zrádce skupiny. Akorát mi nejde do hlavy, proč rovnou nepřivedli onoho Müllera k identifikaci, mohli tak ušetřit tatíkům infarktové momentky. ()
Brilantně vystavěné drama. Kvalitní film. (90%) ()
Krásně vystavěný komorní snímek a další z klenotů francouzské kinematografie. ()
Film ma troška pomalši rozbeh,ale potom čo sa začne hladat ten čo zradil film naberie na obratkach a graduje k napinavemu finale. ()
Výborné komorní drama, pro mne mnohem přesvědčivější a působivější než filmy podle Agathy Christie. ()
Nabízí se srovnání s filmem S. Lumeta Dvanáct rozhněvaných mužů, ale Marie-Octobre mi přijde lepší. Sice to má pomalejší náběh, ale postupné napětí a gradace to dohání. 80%. ()
Výborné dílo ze zlaté doby francouzského filmu. Samí vynikající herci, skvělý scénář a zrádce jsem tipovala správně, takže u mě dobrý!!! ()
Reklama