Režie:
Václav GajerScénář:
Ota HofmanKamera:
Jan RothHudba:
Jiří SrnkaHrají:
Alena Vránová, Eduard Cupák, Martin Růžek, Václav Lohniský, Jiří Sovák, Miloš Kopecký, Terezie Brzková, Soňa Neumannová, Otto Čermák, Soběslav Sejk (více)Obsahy(1)
V plicním sanatoriu prožívají pacienti své drobné osudy. Ale ne všichni se ke svému onemocnění staví odpovědně. Třeba mladičký student se zamiluje, milenci dokonce podniknou tajný let, avšak mládencův stav se kvůli tomu pronikavě zhorší. (oficiální text distributora)
Recenze (19)
Nepříliš poutavý příběh z léčebny. Asi dvacetkrát za sebou ty jelita zopakují „krucifix“. To snad není pravda. Pak zazní pravdivá slova: „To je krásná noc. Hvězdy jsou docela blízko.“ „Umělecké“ prvky: dvojice je v Praze na výletě, najednou se děj skokově přesune do léčebny. Mezi Cupákem a Vránovou to moc nefunguje. Vránové jde lépe mrcha než zamilovaná študentka. Divný výlet do Prahy, kdy je polomrtvý Jindra tahán svou dívkou po ulicích. Pak ještě v horečkách promokne na kost. Sestřička musí přísahat. Zednářská symbolika: 4:21 – sign of silence; 57:25 – zeměkoule; 1:05:34 – Kopecký, skrytá ruka. Stále znova debilní hra „saprlot a krucifix“. Hláška: „Hele, hele, nech si tu propagandu.“ ()
Průměrný film, který se dal shlédnout, ale v divákovi asi nezanechá hlubší vzpomínku, natož dojem. V padesátých letech byla TBC ještě dost rozšířenou nemocí a pacientům mnohdy přinesla doživotní následky. Navíc léčba byla zdlouhavá, táhla se celé roky, přičemž byli nemocní prakticky izolovaní, a tak nebylo divu, že se snažili občas z léčeben uniknout. Když se k tomu připočetla láska, nebylo divu, že mohlo dojít i k takovému případu. Ačkoliv si přiznejme - v tom právě spočívala výchovná funkce filmu - lidé, buďme zodpovědní ke svému zdraví a nehazardujme s ním, vždyť co to dá našemu zdravotnictví za práci, než nás zase dají do pořádku... Martin Růžek si zahrál mnoho rolí doktorů, tohle byla asi jedna z jeho prvních, Vránová s Cupákem byli jen průměrní, mnohem vícese mi líbil výkon Václava Lohniského. Malý štěk tu měla stařičká Terezie Brzková, více prostoru dostala LibušePospíšilová, později známá uvaděčka televizních Bakalářů s V. Menšíkem. O celkové kvalitě filmu svědčí skutečnost, že jsem měl při něm několik vln mikrospánku. ()
Zajímavá kombinace příběhu a žánru. Co všechno je člověk schopen oběovat lásce. Někdy i život. Vhled do prostředí plicního sanatoria pokládám za výjimečný, stejně jako lidský přístup lékařů k pacientům (v roce 1959!). Melancholie romantické zápletky Cupáka a Vránové vytváří nádhernou konstelaci k tragédii umírajících. Vynikající Martin Růžek a Václav Lohniský. Zbytečně zapomenutý film, který osloví i dnes. ()
Filmy z lékařského prostředí jsou mi vždy blízké. Je zajimavé sledovat jak neskutečný skok v diagnostice se udál během jedné generace. Co však dělat s lidmi s přenosnými chorobami, které ohrožují své okolí. Dilema stejné dnes jako před 100 lety. Musí se zavřít, s trochu mírnějším režimem, než je kriminál. Na křídlech lásky za plot kriminálu. 85% ()
Místy trochu naivní snímek o dvou zamilovaných, kteří nedbají rad lékařů a stejně spolu podniknou cestu do Prahy. Oba musí tušit, jak vážná je jeho nemoc, přesto ani ona nemá rozum a klidně si vystoupají na Petřín. Film nemá ani pořádnou zápletku či drama. Jde jen o to poukázat na situaci v plicním sanatoriu, což autoři dobře znali. Propustky se moc neudělovaly a zábavy tam také nebylo. Fakt je, že na konci 50. let lze alespoň ocenit, že v tomto filmu šla politika stranou a nepřehlédnutelní byli i Jiří Sovák a Miloš Kopecký. ()
Reklama