Režie:
Václav GajerScénář:
Ota HofmanKamera:
Jan RothHudba:
Jiří SrnkaHrají:
Alena Vránová, Eduard Cupák, Martin Růžek, Václav Lohniský, Jiří Sovák, Miloš Kopecký, Terezie Brzková, Soňa Neumannová, Otto Čermák, Soběslav Sejk (více)Obsahy(1)
V plicním sanatoriu prožívají pacienti své drobné osudy. Ale ne všichni se ke svému onemocnění staví odpovědně. Třeba mladičký student se zamiluje, milenci dokonce podniknou tajný let, avšak mládencův stav se kvůli tomu pronikavě zhorší. (oficiální text distributora)
Recenze (19)
Sny na neděli je velmi zdařile natočené filmové drama. Silnou stránkou jsou herecké výkony. Kamera krouží v pečlivě naaranžovaných obrazech a vyzařuje vznešenou a podmanivou symfonii ze svého středu do celkové lyrické atmosféry stísněnosti, strachu a naděje. Komunistickou ideologií se film naštěstí vůbec nezabývá a před očima se odtajňují vnitřní nejistoty i sny nedobrovolných souchotinářů. Kde jinde lze více toužit po životě a jeho krásách, když ne v zajetí vážné nemoci v odloučení společenského života. Hlavní ženskou postavou je začínající učitelka Jana Holečková (zajímavá Alena Vránová) ve své bezprostřední radosti, opatrné lásce v cudnosti a rozpačité stydlivosti. Hlavní mužskou postavou je student průmyslovky Jindra Valenta (dobrý Eduard Cupák) ve znuděné strnulosti a silném chtíči po nepřeberných životních radostech v čele s královskou perlou, jež nazývá se láska. Pocitová i tělesná. Ta chvějící svíravost je lékem i nebezpečným jedem zároveň. Nejsmutnější postavou příběhu je pacient Josef Tůma (dobrý Václav Lohniský) ve své nepolevující víře v uzdravení, blahodárné činorodosti i v touze po společnosti v osamělosti strachu z neodvratného konce. Z dalších rolí: otcovsky laskavý primář sanatoria (příjemný Martin Růžek), z uvěznění nemocnice prchající ženatý muž Franta Farták (sympatický Jiří Sovák), energický vypravěč a ochotník Voves (zajímavý Miloš Kopecký), či neurotický režisér ochotnického představení (Zdeněk Hodr). Ta výpověď beznaděje z přítomnosti kosící smrtky a spalující neutuchající žár obyčejného života je nejsilnější ve svých kontrastech obrazů, světel, stínů i počasí. Smrt, láska, radost a strach. Promarnit se nesmí žádná chvilka. ()
Psychologicky film, kery obcas prekvapi hloubkou myslenek a pribehu, jindy vsak navodi spise pobaveny usmev. ()
Jednoduchý příběh, kterému ještě chybí správný vnitřní náboj, nedosahuje kvalit pozdější středometráže Horký vzduch. ()
Zajímavá kombinace příběhu a žánru. Co všechno je člověk schopen oběovat lásce. Někdy i život. Vhled do prostředí plicního sanatoria pokládám za výjimečný, stejně jako lidský přístup lékařů k pacientům (v roce 1959!). Melancholie romantické zápletky Cupáka a Vránové vytváří nádhernou konstelaci k tragédii umírajících. Vynikající Martin Růžek a Václav Lohniský. Zbytečně zapomenutý film, který osloví i dnes. ()
Teda oficiální text distributora, to je něco - zakuklená agitka, aby si lidi vážili socialistického zravotnictví. Kdo to ve filmu hledá, jistě to v něm najde, ale mně přijde název jednoznačný - Sny na neděli - kdy člověk sní o jiném životě, než jaký nabízí léčebna. Navíc film obsahuje poetiku všedního dne, která tak oživila českou a ruskou kinematografii konce 50. let. Na mě filmy této éry dýchají takovým životním elánem a vysokou profesionalitou provedení, že vždy žasnu. ()
Citlivý psychologický snímek z prostředí plicního sanatoria, jehož osou je prohlubující se milostný vztah dvou mladých lidí, které nemoc vyřadila z běžného světa a uvrhla do svíravého mikrokosmu nevyplnitelných přání a tužeb. Jejich příběh je doplňován dramaty dalších pacientů, věrohodně psychologicky vykreslených (skvělí Lohniský, Sovák a Kopecký); případná úsměvnost či banálnost některých epizod až mrazí. Tísnivá nemocniční atmosféra je podána velmi účinně, na čemž má podíl i bohatě rozvinutý kontrast mezi ní a dočasnou (a tedy i bolestnou) svobodou, které milenci dosahují na nedělním výletě do Prahy. ()
Střízlivě a nepoliticky natočený film navzdory špičkovým hercům a dramatickému námětu těžko výrazněji zaujme. ()
Příběh z léčebny plicních onemocnění, ve kterém důvěryhodně předvádí herecké výkony Martin Růžek jako primář sanatoria, Jiří Sovák, Miloš Kopecký a zejména Václav Lohniský jako pacienti léčebny. Filmu by prospělo lepší vyprávění a rozvinutí děje i dalších postav. Takhle to vyznělo jako skládačka různých osudů v docela rychlém tempu. Určitě ale snímek, který stojí za povšimnutí. Hudba Jiřího Srnky v některých momentech zazněla hodně deprimující a dotvořila tak stísněnou a smrtí nasáklou atmosféru. ()
plany pkus o psychologicky film s Cupakom. Doteraz ho neznasam, nezachranil to ani Lohnisky /mnich z Kladiva na Carodejnice/, stary Schmitzer, teda Sovak az zbytocny : 45 % ()
Pokud se umíte naladit... ()
Velmi sugestivní film. Jako bych se vrátila v čase, protože jsem v padesátých letech jako dítě absolvovala léčebnou kúru v podobné zotavovně. Výstižné svědectví o dobách dávno minulých, kdy tuberkulóza byla téměř nevyléčitelnou nemocí. Mnoho se tam toho nenamluví, ale o to výmluvnější jsou velmi civilní a přirozené herecké výkony. Skvěle je vystižena ponurá atmosféra léčebny a zvláštní přísný, ale lidský přístup lékařů k pacientům. ()
Pěkná podívaná do jednoho plicního sanatoria.Eda Cupák v mladých letech jako švihák lázenský.Ve filmu je pak hodně zvučných jmen v mladých letech. ()
Průměrný film, který se dal shlédnout, ale v divákovi asi nezanechá hlubší vzpomínku, natož dojem. V padesátých letech byla TBC ještě dost rozšířenou nemocí a pacientům mnohdy přinesla doživotní následky. Navíc léčba byla zdlouhavá, táhla se celé roky, přičemž byli nemocní prakticky izolovaní, a tak nebylo divu, že se snažili občas z léčeben uniknout. Když se k tomu připočetla láska, nebylo divu, že mohlo dojít i k takovému případu. Ačkoliv si přiznejme - v tom právě spočívala výchovná funkce filmu - lidé, buďme zodpovědní ke svému zdraví a nehazardujme s ním, vždyť co to dá našemu zdravotnictví za práci, než nás zase dají do pořádku... Martin Růžek si zahrál mnoho rolí doktorů, tohle byla asi jedna z jeho prvních, Vránová s Cupákem byli jen průměrní, mnohem vícese mi líbil výkon Václava Lohniského. Malý štěk tu měla stařičká Terezie Brzková, více prostoru dostala LibušePospíšilová, později známá uvaděčka televizních Bakalářů s V. Menšíkem. O celkové kvalitě filmu svědčí skutečnost, že jsem měl při něm několik vln mikrospánku. ()
Nepříliš poutavý příběh z léčebny. Asi dvacetkrát za sebou ty jelita zopakují „krucifix“. To snad není pravda. Pak zazní pravdivá slova: „To je krásná noc. Hvězdy jsou docela blízko.“ „Umělecké“ prvky: dvojice je v Praze na výletě, najednou se děj skokově přesune do léčebny. Mezi Cupákem a Vránovou to moc nefunguje. Vránové jde lépe mrcha než zamilovaná študentka. Divný výlet do Prahy, kdy je polomrtvý Jindra tahán svou dívkou po ulicích. Pak ještě v horečkách promokne na kost. Sestřička musí přísahat. Zednářská symbolika: 4:21 – sign of silence; 57:25 – zeměkoule; 1:05:34 – Kopecký, skrytá ruka. Stále znova debilní hra „saprlot a krucifix“. Hláška: „Hele, hele, nech si tu propagandu.“ ()
Rozpolcený was ist das film, dávka hereckých osobností a asexuální princezna v extrémně přestárlém looku. ()
Místy trochu naivní snímek o dvou zamilovaných, kteří nedbají rad lékařů a stejně spolu podniknou cestu do Prahy. Oba musí tušit, jak vážná je jeho nemoc, přesto ani ona nemá rozum a klidně si vystoupají na Petřín. Film nemá ani pořádnou zápletku či drama. Jde jen o to poukázat na situaci v plicním sanatoriu, což autoři dobře znali. Propustky se moc neudělovaly a zábavy tam také nebylo. Fakt je, že na konci 50. let lze alespoň ocenit, že v tomto filmu šla politika stranou a nepřehlédnutelní byli i Jiří Sovák a Miloš Kopecký. ()
Filmy z lékařského prostředí jsou mi vždy blízké. Je zajimavé sledovat jak neskutečný skok v diagnostice se udál během jedné generace. Co však dělat s lidmi s přenosnými chorobami, které ohrožují své okolí. Dilema stejné dnes jako před 100 lety. Musí se zavřít, s trochu mírnějším režimem, než je kriminál. Na křídlech lásky za plot kriminálu. 85% ()
Náročná psychologické podívaná. Film stejně starý jako já. Vůbec nedokážu domyslet, zda v té době byla tuberkulóza ještě takovým lékařským problémem? Asi ano. také mi doposud unikalo, že Alena Vránová byla opravdu velmi krásná herečka... ()
Ve snímku tvůrci skvěle zachytili tíživou atmosféru sanatoria, nachybí zde ani poetika všedního dne a další přidanou hodnotou filmu jsou herecké výkony hlavních i vedlejších rolí, zejména Aleny Vránové, Eduarda Cupáka, Martina Růžka, Václava Lohniského, Miloše Kopeckého a dalších. ()
Reklama