Obsahy(2)
Klaus Maria Brandauer v roli slavného jasnovidce, který věští Hitlerův vzestup k moci. V posledních dnech první světové války zjistí četař Klaus Schneider, že má dar silné empatie a svou sugescí dokáže ovlivňovat druhé lidi. Po uzavření míru se rozhodne, že hypnotické schopnosti využije k veřejnému vystupování. Zvolí si umělecké jméno Erik Jan Hanussen a vystupuje jako hypnotizér ve vlastním kabaretním pořadu. Sklízí obrovské úspěchy a brzy získává pověst výjimečné osobnosti. Zostřující se politické konflikty a běh dějin ale zapletou Hanussena do svých sítí. Když předpoví Hitlerovo volební vítězství, stává se proti své vůli nástrojem nacistické propagandy. Brzy následuje série osudových událostí, nakonec se jasnovidcem předpověděná pravda nehodí ani nacistům... Závěrečný snímek z volné trilogie Istvána Szabóa (do níž patří ještě tituly Mefisto, Plukovník Redl) nepřestává fascinovat ani tři čtvrtě století po smrti legendárního jasnovidce. Z jeho životních osudů vycházeli tvůrci jen částečně. Hlavní roli pozoruhodným způsoben ztvárnil Klaus M. Brandauer, kromě něj tu uvidíme i Bergmanova oblíbeného herce Erlanda Josephsona v postavě Hanussenova přítele a psychiatra Dr. Bettelheima, Jiřího Adamíru, který ztělesnil postavu předního demokratického politika Výmarské republiky Rattingera. Kameraman Lajos Koltai svým vizuálně působivým stylem navozuje atraktivní prostředí lepších středoevropských kruhů dvacátých a třicátých let minulého století. (Česká televize)
(více)Recenze (76)
Hanussen je dalším skvostem meďarského režíséra Szabóa. Oproti americkým historickým filmům se zde nejede ve velkoleposti, ale autenticita je zajišťěna citem pro detail. Jednotlivé dialogy neslouží pouze jako manitnely v nichž se pohybuje a rozvíjí příběh, ale popisují dobu se téměř stejným efektem jako sociologické studie. Samotný Hanussenův osud je pak dosti děsivý. Nemůžu se neptat, proč zůstal, když musel vědět? Depresivní závěr... ()
Jakožto vrchol Szabóvi-Brandauerovi volné trilogie stmeluje Hanussen obloukem období Rakousko-Uherska a Třetí říši. Vzhledem k době, o které pojednává, a způsob, jakým je film vyprávěn, je mi filmový Hanussen nejbližší. Poválečná dekadence v rozpuku a její následné vytlačení novými estetickými kritérii nepřestává fascinovat. Nyní je také Brandauer obklopen zajímavějšími tvářemi, například Györgym Cserhalmim nebo Jiřím Adamírou, takže není tak nutné prožít jen další Brandauerovo sólo. A konečně záhadný opar, kterým je reálná osoba moravského Žida Hermanna Steinschneidera (1888-1933) zahalena, dává největší příležitost ke snovým zážitkům. ()
R: 18.11.1990+ČESKÁ TELEVÍZNA PREMIÉRA: ČT 2 = 28.11.2012, réžia českého znenia (ČST 1990) = ZDENA KLIMENTOVÁ - Národ, ktorý sa nepoučí z vlastných dejín, bude ich musieť prežiť znovu. A doslova to platí pre celé súčasné ľudstvo a jeho tzv. krízy. Paradoxne práve toto vyplýva z príbehu človeka, ktorý údajne videl budúcnosť. Brandauerov výkon v hlavnej úlohe je strhujúci, ale Hanussena vykresľuje viac ako obeť systému, než ako zajatca vlastného narcizmu, ktorý nemohol koexistovať s na(r)cizmom vodcu a jeho stúpencov. Preto nedávam plný počet. (29.11.2012) ()
Je zajímavé, že zatímco skutečný Hanussen byl nepochybně bezpáteřný konformista, který nejspíš aktivně pomáhal Hitlerovi, ten Istvánův vlastně nic takového není. Je jen člověkem, který využívá svůj talent a ačkoliv je jasnovidec, tragicky selhává v odhadnutí dopadu vlastních činů. Jistě jde také o prospěcháře, ale oproti Mefistovi nebo Redlovi se aktivně neúčastní a vlastně není jasné, jaké jeho ambice jsou. Opět na rozdíl od skutečného Hanussena, jehož ambice v rámci nacistického státu byly jasné. Poslední díl volné trilogie je pro mě nejhůř dešifrovatelný, tudíž nejzajímavější. ()
Záverečný diel tejto trilógie je svojim poňatím trochu iný ako predchádzajúce dva. V tejto časti sa autor nezaoberá ctižiadostivosťou a kariérizmom hlavnej postavy, skôr sa tu dbá na precíznejšie vykreslenie dobových udalostí (nástup fašizmu) a na spájanie jednotlivých nitiek dejinných súvislostí do uceleného obrazu desivej budúcnosti. Páčilo sa mi ako Hanussen premýšľal, pričom veľa jeho myšlienok ohľadom ľudskej spoločnosti naozaj stálo za to. Hanussena teda považujem za najhĺbavejšieho a s najväčším myšlienkovým presahom z celej trilógie, velikánska spokojnosť. 85/100 ()
Reklama