Režie:
Walt BeckerKamera:
Peter Lyons CollisterHudba:
John DebneyHrají:
Darby Camp, Jack Whitehall, Izaac Wang, John Cleese, Sienna Guillory, Tony Hale, David Alan Grier, Horatio Sanz, Paul Rodriguez, Russell Peters, Rosie Perez (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Emily (Darby Camp) právě nastoupila na novou školu, kde se na ni všichni spolužáci dívají skrz prsty, protože jim připadá divná. Náladu jí nemůže zvednout ani to, že se o ni po dobu máminy služební cesty stará velmi nezodpovědný strýček Casey (Jack Whitehall), který je magnetem na nejrůznější katastrofy. Možná jeho špatná karma způsobí, že se Emily ocitne v podivném stanu podivného chovatele zvířat pana Birdwella (John Cleese) a okamžitě se zamiluje do jednoho malého červeného štěněte. Emily ví, že by jí máma mazlíčka nedovolila, ale neví to ten pes, který se schová do její školní brašny. Emily ho objeví až doma a než ho stačí vrátit, naroste tenhle mazlík, kterému dá jméno Clifford, do obřích rozměrů. A protože pan Birdwell se vypařil, nezbyde Emily a Caseymu nic jiného než se o Clifforda starat. Každý, kdo měl někdy štěně, ví, že s ním bývají velké starosti. A co teprve se štěnětem, které na výšku měří tři metry! Je jasné, že větší dobrodružství už Emily rozhodně nikdy nezažije. (Cinemart)
(více)Recenze (51)
Veľkeho červeného psa Clifforda si pamätam ešte ako videohru z destva. Česká textovka má vtedy strašne bavila. Tento filmový počin už menej. Nuž vidieť že film je určeny skôr mladším divákom. Ale stále žiadna katastrofa, skôr taký milý rodinný film. Ktorý možno aj mohol konkurovať 101 dalmatincom. 3* ()
Originální knižní námět neznám, ale když se na scéně objevil nesouměrný červený digitální psík, který se ani nesnaží připodobnit reálnému psovi, trošku jsem se zarazil. Naštěstí ale film vytahuje klasické jistoty rodinného filmu a tak jsem mu to s radostí odpustil. John Cleese je tu úchvatný a celé to bylo vlastně hrozně milé filmové setkání. ()
Další simply escort mission nad Paříž. Nebe čisté, nepřátelská aktivita nulová, cíl dobře viditelný a přímo zasažen. Po návratu u omladiny nadšení, já jsem si jen protahoval ztuhlé klouby a promrkával zarudlé oči od té dlouhé nudné rutiny. Červený pes asi funguje lépe jako knížka než jako film. Jakmile se toho totiž chopí soudobí filmaři, je to opět neprosto přesně vyvážený koktejl všeho aby nikdo nic nemohl namítnout či říci. Neviděl jsem tam snad jen žádného zástupce slabozrakých a nevidomých. Animace psa vypadajícího jako fena (zcela bezpohlavního což působilo na mne jako majitele pejsána dost divně) nebyly nic moc a nejhůře dopadly při té závěrečné jízdě. Myšlenka o různosti (dnes se říká moderně - diverzitě!) zaznívá v dětských amerických filmech teď pořád. Nic proti tomu, ale cpou to do dětí tak vehementně, že až přistanou v NY emzáci ve tvaru obřích housenek a začnou požírat lidi v ulicích s nikým to ani nehne. Vždyť vypadat jako velká masožravá housenka je tak cool a každý má na to navíc právo být velkou masožravou housenkou! A když ne, ona má právo být masožravá a žrát lidi! Kdo ve filmu potěšil svou účastí byl samozřejmě můj miláček Cleese a to i díky milé roli, kterou tu ztvárnil. Trochu už zestárnul , trochu víc... Docela se divím, že měl potřebu se v tomto dílku vůbec nějak omáchnout... A malá Darby Camp byla také docela fajn. No nebudu to tu nějak více rozepisovat, bylo pro děti a spíše pro ty úplně malé. Já si pořád jen říkám, zda ta poselství, ta vysvětlování dětem, že všichni nejsme stejní, ale všichni jsme si rovni, musí být tak okázalá s tupou nepřátelskou policií a demonstranty v ulicích jako v tomto filmu... Ale hlavně neukažme dětem psího pindíka! To by vážně ohrozilo jejich duševní vývoj! Dávám tedy za 2 vtipy žirafí hyeně. * * ()
Rodinný film klasického střihu, který si užijí především předškolní děti a žáci prvního stupně základní školy. Nutno vyzdvihnout výkon malého Izaaca Wanga (Owen), po dlouhé době dětského herce, který skutečně umí hrát. Jinak vše podle šablony - směšný záporák, nucený konflikt, hezké poselství a mega roztomilé digitální přerostlé červené štěně. Jen bych rád sdělil uživateli Arsenal83, že Clifforda si opravdu nevymysleli "dnes". Vznikl už v 60. letech minulého století. Akorát v našich končinách není tak známý. ()
Hezký film pro celou rodinu. Nicméně je to poměrně dost sci-fi. ()
"Clifford The Big Red Dog" je absolútne "basic" rodinný film. Natočené podľa známych detských knižiek a zasadené do modernej doby. A môžete si z toho totálne jednoducho posúdiť kam to celé pôjde. Toto je film, kde budete len zaškrtávať kolonky. Na druhú stranu nemôžem povedať, že by to bolo sprosté, alebo malo nejaké zlé myšlienky ani nič podobné. Je to len film, ku ktorému sa dokopy toho nedá nič moc povedať. Neviem čo by som na ňom vyzdvihol. Príbehovo neponúka nič, čo by stálo za to. Lokalita je New York, ktorý sme videli miliónkrát. Postavy sú stereotypy. Efekty sú podľa mňa pozerateľné, ale nič extra. Keď Elizabeth jazdí na Cliffordovi, tak to je tak neskutočne badateľné, až hrúza. Rovnako všetky tie ostatné animované zvieratá. Nevyzerá to veľmi presvedčivo. Ale deti si to užijú a rodičia sa niekde počas filmu radšej vytratia, lebo im to príde ako film, ktorý už videli 50x predtým. Takže v podstate čistý priemer. Hodnotenie: C ()
Dnes už vymyslia všetko aj veľké červeného psa, aby to bolo originálne. Slabší film, ktorý môže osloviť veľmi mladé publikum alebo dospelých pozastavených vo vývoji. Prináša myšlienku, že je fajn byť iný a treba to akceptovať. V poriadku, ale spracovanie je fakt také lacnejšie a detské. ()
Velký červený pes Clifford je cílený zejména na mladší publikum a okatě, místy - přeženu-li to - až agresivně poukazuje na to, že by se lidé a živí tvorové obecně neměli "soudit podle obalu". Sice je to stále nadmíru aktuální myšlenka, nicméně zde je servírována až moc na sílu. Herecké obsazení je až na charismatického Johna Cleese a místy vtipného Jack Whitehalla fádní a zamýšlený tahoun celého snímku - "největší přítel člověka" Clifford - byl sice roztomilý, ale zdál se mi proporčně (hlava vs. tělo) poněkud zvláštně utvořený. Lepší dvě hvězdičky! ()
Ale jo, pro pohodový rodinný večer je to film jako stvořený. Sice počítačově obarvený pes mi tam tak trochu neseděl a příběh byl předvídatelný, ale Clifford byl i tak sympatický, stejně jako zbytek obsazení. Mělo to příjemnou atmosféru a člověk se u toho i zasmál. ()
Velký červený pes Clifford je poťouchlý rodinný příběh s hřejivým poselstvím, který mi připomněl devadesátková víkendová sezení před televizí u filmů typu Beethoven. Jen už si nepamatuju, jestli tam taky bylo tolik čuchání k zadku. ()
Hodnotenie pridávam na základe dojmov 9 ročnej slenčny, ktorá u nás aj s rodinou trávila prázdniny. Film je určený pre túto kategóriu, ale občas naňho pozrel aj jej 11 ročný brat ktorý drtil hry na kompe v tesnej blízkosti. Dospelému divákovi nepovie nič, teda mňa to nezaujalo vôbec, teda snáď iba nápad. Naozaj dnes už vymyslia všetko. ()
klasický rodinný film,ze kterého budou díky velkému červenému psovi nadšené primárně děti,ovšem dospělému divákovi toho krom souboru všech myslitelných klišé a infantilního humoru moc nenabídne...30% ()
Slabé a pre deti. Žiaľ nebolo nemožné si nevšimnúť tu rasovú propagandu cielenú na deti. ()
Takhle nějak má vypadat rodinný film a to už se bál , že to ani natočit nejde po sračkách jako nový Sám Doma a průseru s novým Dollitlem. Má to parádní příběh sympatické postavy parádního psa a celkově to nepůsobí víceméně trapným dojmem. Hodně se povedl i soundtrack a i humor. Nechápu, že to není v červeném ,ale zase na csfd mě to nepřekvapuje tady jsou lidi schopni dat 5 hvězd Rychle a hovnovitě a poslat to do červených a filmu co má nápad a poselství dají jen tak málo. ()
Rodinný film o tom, že byť iný, chudobný, veľký a červený je vlastne v pohode a ostatní sú lietadlo. Predražená rozprávka pre rodiny s detmi. Najväčší fail je to, že v čase, keď to ide do kín, je to už dávno na nete s dabingom. Tlieskam distribučné spoločnosti. 1 z 5 ()
V rámci cílovky asi neškodný dětský filmek s roztomilým (nepěkně digitálním) maxištěnětem se dospělým divákem nezabývá – i když v těch pár scénách bez psa zvládl vykreslit postavy celkem sympaticky. Infantilní Cliffordovo skotačení a lumpačení (a čůrání a oslintávání) mě ovšem nebavilo. ()
Náhodou moc milý rodinný film. Cílová skupina tohoto filmu jsou zkrátka děti a tady se to podepsalo na hodnocení. Jako oddechovka na odpoledne s dětmi ideální. ()
Viacfarebná vykorisťovačka, ktorú som viackrát spracovával so synkom (ten by dal 5, ale zakazal somu počítať, max. do 3) a tá lieta vo všemožných cliché-šlágroch, kanáloch, propagandách, sračkách a podobných. Hudobne skvelé podkreslená háveď. ()
Podpriemerný rodinný film, ktorý má asi tri krátke zábavné scény... a to je tak všetko. Brutálne inkluzívne, plné klišé a nudných dialógov. Vhodné tak akurát pre nenáročné deti do 10 rokov. ()
Velký červený pes Clifford je dítkem spisovatele a ilustrátora Normana Bridwella, kterému k popularitě též pomohl animovaný seriál, který se později dočkal i navázání v podobě animovaného celovečerního filmu. Nyní se ovšem červený Maxipes Fík dočkává vlastního hraného filmu! Ano, po vzoru medvěda Paddingtona či Králíčka Petra se další hrdina dětských knížek dočkává vlastního filmu. Znalec Bridwellových děl přitom ví, že by na sérii dětských knížek šlo vystavit povedený rodinný film. Kdyby se chopil někdo tak šikovný jako právě Paul King u Paddingtona či Will Gluck u Králíčka Petra. Jenže v tomto ohledu není každého dne osvícením. Režie hraného Velkého červeného psa Clifforda se chopil Walt Becker. Ten Walt Becker, který se předtím chopil hraného Alvina a Chipmunků 4. A jeho výsledný film prostě působí, že je Becker ideální rutinér na takovou tu blbinu, která uspokojí především dětské publikum. Ať to má velkého červeného psa, nějaký ten humor sázející na čurání obřího psa či sežírání menších pejska, nějakého toho záporáka a ve finále nějaké to poučení. Jenomže to pořád tak trochu nestačí. Sám Becker prohlásil, že při čtení první stránky scénáře měl pocit, že čte příběh podobný příběhu E. T. Mimozemšťana. Přijde mi to podobně zvláštní přirovnání, jako kdyby někdo při čtení scénáře k Faunovu Labyrintu prohlásil, že má pocit, že příběh podobný Cestě do Fantazie. To srovnání sice v úplném slova smyslu není zas tak mimo, přeci jen to přirovnání působí neskutečně zvláštně. Ať už atmosférou či očividnými ambicemi. Bez infantilního humoru se to sice bohužel neobejde, úplně přes čáru vkusu ovšem naštěstí hraný Clifford nikdy nejde. V rámci všech těch rodinných filmů, které v poslední době narušili dobré mravy se vlastně drží výrazně při zemi. Kouzlo zdrojového materiálu Bridwella je ovšem od počátku fuč a od začátku se dá snadno polemizovat nad tím, že tohle byl od začátku prohraný boj. I proto, že to Clifford má na rozdíl od takového zmíněného Paddingtona těžší v tom, že nemluví a jeho digitální vzhled má k půvabu daleko. Skutečně to působí jakoby někdo vzal svého malého psa, zvětšil ho, nabarvil ho na červeno a následně mu ještě přidal brutální filtr, kterým měl ten pes působit digitálně. V jediný moment nemá člověk pocit, že by ten červený pes mohl být skutečně přítomen na plátně. Především v momentech, kdy slouží jako dopravní prostředek lidským hrdinům. V jistých momentech to dokáže být poměrně milé a roztomilé, příběh o holčice, která si připadá sama a sebevědomí jí pomůže zvednout právě až s červeným psiskem dokáže v závěru prodat i alespoň částečně fungující poselství o tom, že být jiný nemusí automaticky být špatné. Člověk musí přistoupit na to, že je to rodinný film na zakázku bez osobité vize a prokreslenými postavami a servíruje prostě víceméně sázku na jistotu. Sázku na jistotu, kde je močení na lidí vrcholem komediálního zlata 21. století pro děti okolo 9 let. Ten film pochopitelně potřebuje záporáka, kdy se této role zhostil Tony Hale. A celá přítomnost jeho záporáka působí dojmem, že tam je, protože tam prostě někdo takový být musí. Jeho záporák jinak projde velmi podivnou přeměnou, kdy se z počátku tváří jako potencionální spasitel světa, v průběhu se z něj ovšem vyklube víceméně maniakální záporák posmívající se utrpění 12-leté holčičky. Působí to hrozně nevěrohodně, skutečně nuceně a nezajímavě černobílé, kdy počáteční motivace záporáka vlastně ani nikam pořádně nevede. V průběhu vlastně stačí si odškrtávat bingo. Bingo, kdy se objeví zábavné vedlejší postavy, které následně ovlivní děj, kdy se začnou stmelovat rodinná pouta, kdy se objeví konflikt, kdy dojde k dramatu před velkým finále a kdy se z jedné postavy vyklube (možná) latentní homosexuál. Všechno je to v podstatě očekáváné a Becker ani nikdo jiný očividně neměl ambice zajetá klišé bourat. Otázka ovšem je, zda to vůbec je u takového filmu potřeba. Velký červený Pes Clifford opravdu ve své kolonce neurazí. Je to prostě snesitelná jednohubka, která děti nejspíš pobaví, možná i dojme a své poselství v nich možná skutečně zanechá. Ten film navíc vyloženě nevybízí ke kriminalitě a násilí (i když scéna s obřím psem, který hází s lidmi o zeď je možná na hraně) a nikdy to vyloženě nejde přes čáru. Ve své kategorii víceméně slušná práce, která jen brutálně nevytěžila potenciál skvělé předlohy..... () (méně) (více)