Kamera:
Judith KaufmannHrají:
Ken Duken, Liv Ullmann, Dennis Storhøi, Juliane Köhler, Rainer Bock, Sven Nordin, Daniel Krauss, Ursula Werner, Thorbjørn Harr, Vicky Krieps, Holger Handtke (více)Obsahy(1)
Dcera Norky a německého okupačního vojáka Katrine vyrůstala v Německu a nyní žije v Norsku. Její spokojený rodinný život však zasáhne nečekaná rána v podobě předvolání svědčit o vlastní minulosti "válečného dítěte", což mladá žena odmítá... Katrine je mladá žena, která vyrůstala ve východoněmeckém sirotčinci, kam ji nacisté zavlekli poté, co jí odtrhli od její norské matky. O několik let později se však dívce podařilo z východního Německa utéct. Vydala se po stopách své pravé matky a nyní, v roce 1990, žije spokojeně se svou rozrůstající se rodinou v Norsku. Když ale jednoho dne zavolá mladý právník, který vyšetřuje nacistické zločiny spáchané na "válečných dětech" ve východním Německu a chce ji za každou cenu zapojit do procesu odškodnění od znovusjednoceného Německého státu, Katrine je nucena stanout tváří v tvář své utajované minulosti. Prozrazené tajemství by totiž mohlo zničit její šťastný život, který si v Norsku vybudovala. (HBO Europe)
(více)Recenze (46)
Do první poloviny naprosto nesrozumitelný film, který jsem měl chuť opustit, neboť jsem vůbec nechápal, kdo je kdo, a nezdálo se, že se zlepší. Nakonec se z toho však vyklubalo nesmírně zajímavé drama z oblasti, o které jsem toho moc nevěděl - o osudech zavlečených dětí ze severských zemí do Německa a posléze zneužitých východoněmeckou tajnou službou. ()
Neobvyklý příběh založený na řadě pravdivých událostí, u kterých byste ani nevěřili, že se staly, dokud samotný film neshlédnete. Životy všech lidí, které potkáte ať už na ulici, v autobuse nebo v metru, jsou všelijaké a rozhodně málokdy jednoduché. Katrine si třeba prožila život takový, který by si nepřál zažít nikdo. Tajila celý život svojí pravou identitu, ale nakonec si ji pravda stejně našla. Nedokážu si představit, že by to někdo dokázal tajit a už vůbec si nedokážu představit, že je někdo taková zrůda, že to po lidech může chtít. Dva životy mě v obou případech přesvědčily o tom, že i takové příběhy píše svět, ve kterém žijeme. ()
(EFM 2013) ()
Už jen za ten zajímavý námět si tento film zaslouží vyšší hodnocení, protože na téma související s válkou bylo natočeno velké množství a přijít s něčím originálním je už téměř uměním. Pro mě šlo rozhodně o událostech, o kterých jsem vůbec nevěděla, že existovaly. Zajímavé, plus velmi dobře koukatelné s Liv Ullmann, kterou bych asi nepoznala, kdybych si nepřečetla obsazení. A celé to tajemno bylo navíc zahaleno ve spoustě nádherně bílého sněhu, které velmi dobře podtrhlo atmosféru celého děje. Minulost nás někdy i přes velkou snahu jí uniknout přece jen dožene. ()
Mozaika, jejíž jednotlivé dílky jsou podávány divákovi ve velmi malých dávkách, ale v rychlém sledu, začne dávat smysl až po určitém čase. Ale trpělivost přináší zajímavý příběh. ()
Nepřestávám se v poslední době podivovat, jak se naši západní sousedé vyrovnávají se svou temnou minulostí a jeden kostlivec za druhým opouští přítmí, jejich na dlouho uzamknutých skříní, a spatřují světlo světa. Na druhou stranu, bylo zapotřebí pěkné řádky let, aby se obrousily všechny hranky, zacelily se rány a získal ten tolik potřebný odstup, aby následně, s potřebným nadhledem, začali pojmenovávat věci pravými jmény, byť to zcela jistě stále bolí. Nezbývá než doufat, že i my se jednou dočkáme syrové výpovědi a nikoli humorného (švejkovského) pohledu s autorskou visačkou Jarchovský-Hřebejk. Pravda, první plody sklízíme už i my, viz nekompromisní syrová industriální Špačkova Pouta. Nic to ovšem nemění na faktu, že to cosi vypovídá o stavu českého filmu, když se proti tomuto německému snímku (v norské koprodukci) postaví na oscarech bok po boku Menzelovi Donšajni. Pravda, měl tam hrdě „plápolat“ Hořící keř. Nicméně i zde bylo zapotřebí vydatné pomoci (odstupu a nadhledu) zvenčí. Zwei Leben nejsou nekompromisní syrovou výpovědí. Nejsou ani filmem bez chyb. Mohly být o poznání sevřenější. To několikeré prolínání přítomnosti s minulostí, stejně jako samotné míchání žánrů, má za následek jisté rozmělnění, nicméně hravě to vše přebíjí svou silnou výpovědní hodnotou. Jsou totiž v prvé řadě filmem nastolujícím celou řadu otázek, záměrně na ně neopovídajícím a ponechávajícím na samotném divákovi, ať si úsudek udělá sám. Nikoliv rozsudek. Ten bych s dovolením ponechal na lidech, kterých se to (ne)přímo dotýká. Jak už to totiž v životě tak chodí, nic není černobílé. Pravda, říkejte to hochům z turínského Juve... 80% [Příjemným překvapením, byl narvaný sál téměř k prasknutí, pražského kina Lucerna. Jak vidno, poptávka by tu byla. Teď ještě najít i adekvátní nabídky.] ()
Vynikajúca dráma, ktorá odkrýva jeden z mnohých zabudnutých prípadov porušovania ľudských práv. Pravdupovediac som o téme Lebensborn nič nevedel, preto považujem filmy, ktoré sa zaoberajú aj menej známymi kauzami za obzvlášť dôležité. Dva životy odkrývajú karty postupne formou vhodne dávkovaných zvratov. Tie nemajú iba šokovať, ale divákovi sprostredkovať okrem napínavého zážitku dôveryhodný ponor o psychológie postáv. Záver prekvapí ale určite každého a dáva skvelú bodku všetkým predchádzajúcim vetám. Film o tom, ako Vám môže zničiť a ako reálne zničil systém život. Nielen deťom z projektu Lebensborn, ale aj tajným, nedobrovoľným agentom Stasi. 90% ()
Výborný koprodukčný film dvoch zemí, ktorých sa dej týka. Pomaly sa rozbiehajúca dráma postupne odkrýva životné osudy ľudí, ktoré ovplyvnila všemocná STASI, ktorej chápadlá boli rozprestreté ďaleko od Sowjetische Besatzug Zone. Je zaujímavé a príznačné, ako razantne sa dokážu Nemci vyrovnávať so svojou minulosťou, zatiaľ čo na našom dvorku iba falošne vzdycháme, ako to nie je možné a koľko prekážok nám stojí v ceste. Film ťaží zo silného príbehu, ktorý nie je ojedinelý a je na škodu, že je medzi užívateľmi ČSFD zatiaľ pomerne neznámy. ()
Príbeh, ktorý sa takto kľudne mohol stať. A vôbec, koľko podobných príbehov sa udialo v súvislosti s programom Lebensborn, o ktorom som nemala poňatie. Na začiatku filmu je síce človek zmätený, len niečo tuší, ale postupne sa to celé začne odkrývať a nestačí sa čudovať, čo všetko spôsobila vojna. Naozaj vydarená vec. ()
Príbeh ženy, ktorý vás vôbec nezaujme. Vojnová dráma, ktorá mohla kľudne ostať niekde v šuflíku, ako by sa nikdy nenatočila. Cieľom tvorcov bolo zničiť ľuďom náladu, unudiť ich a takým, čo sú krehkí ako vázy, možno aj slzičku vytlačiť. Podľa hodnotenia to na niektorých naozaj zapôsobilo. Na mňa nie. ()
Zajímavý námět je zpracován dost chaoticky. ()
Otevírání starých případů bezpráví, snaha o vyrovnání se s minulostí a odškodnění nevinných obětí může vést také ke znovuotevření dávných ran a novým bolestivým dopadům na všechny zúčastněné. Nejinak tomu je i v tomto skvělém německo-norském dramatu. Od začátku až do konce jsem skoro nedýchala napětím a zvědavostí nad postupně odkrývanou minulostí hlavní hrdinky. K tomu úchvatné pohledy na malebnou norskou krajinu a nádherná hudba. Navíc mě potěšila norská maminka v podání Liv Ullmann, se kterou jsem se už dlouho na filmovém plátně nesetkala. ()
Ešte pred sledovaním tohto filmu je potrebné sa trocha pohrať v histórii nemecko – nórskych vojnových vzťahov. Úplne sa stotožňujem s názorom kolegu „Aky“. Prvýkrát som sa s touto témou fínsko – nemeckých deti stretol vo filme Vojna v severnej Európe, 2007 a aj tu som túto oblasť už okrajovo spomenul v komentári. Ale tento film je trocha iný. Nemci bojovali o Nórsko (o prístup k švédskej železnej rude) od 9.4. do 10.6.1940, keď Nóri podpísali kapituláciu a moc v štáte prevzal Vidkun Quisling, nasadený Hitlerom. Nórsko sa stalo súčasťou Tretej ríše. V Nórskych rodinách žili nemeckí vojaci a samozrejme dochádzalo ku vzťahom s nórskymi ženami. Z týchto vzťahov sa narodilo 11 až 12 tisíc deti. V tej dobe bol rozbehnutý v Nemecku program Lebensborn (Prameň života). Otvorené dvere v tomto projekte mali matky deti nemeckých vojakov, či už z mimomanželských vzťahov alebo slobodné mamičky. Do konca vojny porodili matky po celej Európe Nemcom približne 7500 a keď pripočítame Nórsko tak takmer 20 tisíc malých árijcov. Tieto deti boli roztrúsené po celom Nemecku a tak sa objavili po oslobodení aj vo východnom bloku. Tu sa s ich osudmi už hrala tajná služba NDR STASI. ()
Málo srozumitelný film, místy překombinovaný nebo špatně vysvětlený. Příběh dětí norských matek, které byly za války odvlečeny do Německa. Některé z nich se vydaly své matky hledat, a to všemi možnými způsoby. Po sjednocení Německa vznikla organizace, která se snažila matky s dcerami spojit a zajistit jim od Německa i Norska odškodnění. ()
Zajímavé téma je zpracováno nudně a nezáživně. ()
Osvezujici se podivat zase pro jednou na evropsky film a namet je dobrej. ()
6/10 ()
Když jsem většinu času napnutý a vaří se mi mozek nad tím, co a jak se stalo, je to jasné znamení páté hvězdičky, kterou si Dva životy bezpochyby zaslouží. Nejenom, že to bylo zajímavé z pohledu historie, ale především se člověk pozastavuje nad osudy obyčejných lidí, které jsou zlem stiženy vždy nejvíc. 90% ()
smutný príbeh, o praktikách STASI, a o tom ako ťažko z toho "hnoja" vyjsť bez ujmy. ()
Asi se to dalo zfilmovat lepe, ale Dva zivoty si me ziskaly predevsim dobrym pribehem, ktery me bavil od zacatku do konce. Jestli Nemci umi tocit nejake filmy, tak predevsim ty, odehravajici se "za zdi". ()
Reklama