Režie:
Eugenio MiraScénář:
Damien ChazelleKamera:
Unax MendíaHudba:
Víctor ReyesHrají:
Elijah Wood, John Cusack, Allen Leech, Kerry Bishé, Dee Wallace, Tamsin Egerton, Alex Winter, Don McManus, Julius Cotter, Eric Goode, Jim Arnold, Jack Taylor (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Tom Selznick (Elijah Wood), nejtalentovanější klavírista své generace, přestal vystupovat na veřejnosti kvůli velké trémě před publikem. Po pětileté pauze, které předcházelo katastrofální selhání na pódiu, se znovu objeví na dlouho očekávaném koncertu v Chicagu, aby zahrál tzv. nezahratelnou část v sonátě “La Cinquetta". V přeplněném sálu před očima dychtivého publika Tom najde zprávu napsanou na okraji notového sešitu: "Zahraj jednu špatnou notu a zemřeš." Nesmí odejít od klavíru, ale musí se dopátrat motivu anonymního odstřelovače a hledat pomoc bez toho, aby to někdo zjistil... (TV JOJ)
(více)Videa (3)
Recenze (108)
Scenárista zřejmě viděl TELEFONNÍ BUDKU a bezprostředně poté ho přítelkyně vytáhla na koncert klasické hudby, který ho moc nebavil a tak na něm popustil uzdu své fantazii. Bohužel ji na jednu stranu popustil až moc (zápletka je tak přitažená za vlasy, že film prostě nelze brát vážně), na druhou stranu málo (ohrané zvraty), takže režisér i kameraman se mohli snažit jak chtěli, ale bojovali předem prohraný boj s těžce béčkovým scénářem. ()
Damien Chazelle scénárista tohoto snímku má mojí plnou pozornost. Prakticky veškeré filmy, ve kterých je zainteresovaný ať už režijí, či slovem jsou výjímečné, právě kvůli impozantní hudbě, která se odehrává vždy na pozadí jeho dramat. Jinak tomu není ani v tomto filmu. Celý film je velice gradační, Elijah Wood je je skvělý a jeho hra na klavír, snadno uvěřitelná. Trošku mě zamrzelo rozuzlení celého filmu, které bylo na můj vkus a vůbec excelentnost filmu až příliš fádní, zbytečně akční a vesměs obyčejné. Každopádně velice příjemný a koukatelný film ve stylu Telefonní budky ()
Velmi zajímavý náměť, jehož provedení ale s přibývajícími minutami stále více sklouzává k parodii a který by dopadl mnohem lépe jako krátkometrážní film. (Následuje drobný spoiler.) Takže slavnému klavíristovi někdo popíše noty, běhá mu po těle červeným laserem, baví se s ním přes naslouchátko v uchu, nechá ho odejít z jeviště. A to vše během koncertu, který sledují stovky lidí. A nikdo si ničeho divného nevšimne. Vážně? ()
Nesporný milovník hudby Damien Chazelle si stejně jako v La La Landu vyhrál s odkazy na filmy jiných tvůrců. Jeho dialogy jsou vtipné, námět chvílemi sice malinko připomíná Sedmý terč, ale scénář má švih. Vše výborně funguje až do chvíle, kdy Tom nechá zpívat svoji ženu. Pak se najednou přesuneme do špatného akčního béčka a koukáme na jedno tupé klišé za druhým. Vše je korunováno neprůstřelným Tomem, který po pádu z mnohametrové výšky mírně kulhá. V každém případě si nyní budu raději dávat pozor na klavíristy, ovládají evidentně různá bojová umění, umí létat a jsou neprůstřelní. Damiene, Damiene, máte takové pointy zapotřebí? No nemáte. Už chápu, proč jste si to nechtěl režírovat sám. ()
Galerie (32)
Zajímavosti (8)
- Když Tom (Elijah Wood) odejde z jeviště a schová se před diváky, laserové ukazovátko Clemovy (John Cusack) pušky by na něj nemělo mířit. (Johnny.ARN)
- Název divadla je Antoine Michael Hall, což je odkaz na herce 80. let Anthonyho Michaela Halla, který byl spolu s Johnem Cusackem (Clem) populární ve filmech pro teenagery z 80. let. (Johnny.ARN)
- Během omezeného uvedení v kinech byl film promítán pouze na jednom místě v New Yorku – Quad Cinema, což bylo první newyorské multikino otevřené v roce 1972. (Johnny.ARN)
Hitchcock styl a Elijah Wood. Dámy a pánové, pohodlně se usaďte na svá místa, vypněte svoje smartphony, nešustěte obaly od pochutin, neboť zanedlouho vystoupí na pódiu světové uznávaný klavírista Tom Selznick, který se vrací po pětileté umělecké pauze zapříčiněné fiaskem s nezvládnutou hudební partiturou. Napětí v sále stoupá, očekávání v umělecky dokonalý zážitek dosahují vrcholu, další fiasko, jako z před pěti lety, si už světově uznávaný virtuoz nemůže dovolit. A přece se najde zádrhel, s kterým nikdo dopředu nepočítal. Umělec bude toho večera bojovat nejen s trémou, studeným potem a náročností složitých klavírních partitur, ale také o holý život. Jakýsi šílenec mu zanechal v notové osnově výhružný vzkaz. Stačí jediná chybná nota a celý koncert může být osudným pro něj i pro jeho krásnou manželku sedící v hledišti. Začíná boj s vlastní dokonalostí. Námět je poměrně inteligentně vystavěný a zavání inspirací díly Alfreda Hitchcocka. Přibližně do poloviny velice nenásilně pracuje a komponuje virtuozní thriller s napínavou zápletkou. K ruce má vynikajícího Elijaha Wooda, který, pro něj do atypické role vklouznul, s hereckou lehkostí. V okamžiku, kdy má film dojít k svému pomyslnému vrcholu, se všechno, co se může pokazit, pokazí. Vše, co doposud dobře fungovalo, rázem fungovat přestane, film ztratí na své napínavosti, začne působit bezradně a neví, jak dál. Rozhodne se pro to nejobyčenější pokračování v příběhu, jakým je střet šílence s pianistou v backstage, ze kterého se dalo vytěžit víc, a stejně obyčejně i film skončí. Bez pointy, s nevysvětlenou šílencovou motivací a s málo funkční psychologií postav, jejichž náznaky v příběhu jsou, ale k ničemu moc nevedou a nejsou nijak z diváckého hlediska užitečné. Oproti tomu po celou dobu neselhává precizně obrazově-technická stránka filmu, která brilantně navodí noir atmosféru s "hitchcockovským" zabarvením, i když jsme v současnosti. Kvalitní výkon podali všichni účastníci. Elijah Wood si s náročnými klavírními partiturami poradil s pomocí střihu a rukou klavírního dubla. Ve zpěvu zase pro změnu zastoupila Kerry Bishé pěvecká profesionálka. I českou stopu lze objevit ve filmu. Hudbu nahrála česká filharmonie. John Cusack je ve filmu k vidění málo, a to až v závěrečné třetině. Do té doby se jeho příznivci musí spokojit jen s jeho hlasem v telefonu, a hrát jen hlasem a jeho intonací, je mnohdy těžší, což Cusack zvládl na výbornou. Ponurá atmosféra s mysteriozním nádechem a působivou kamerou Unaxe Mendíi, silné herecké výkony, ženské zastoupení neotřele zasahující do děje a neotřelý námět, jsou předností tohoto thrilleru. Naopak upadající napětí, stagnace počátečně skvěle rozložené story, bezradnost ve scénáři projevující se v nejasné kontuře psychopatovy motivace, nebo v nepropracovaných možnostech hlavního hrdiny, jak se ze svízelné situace vyváznout až po slabší finále bez pointy, to jsou negativní prvky, který sympaticky invenční snímek poněkud srážejí. Ze španělského režiséra Eugenia Mira by se časem mohl stát solidní režijní virtuoz. Režijní základ má více než dobrý. 60% () (méně) (více)