VOD (4)
Obsahy(1)
V poslednom filme trilógie o troch ženách a ich hľadaní šťastia sa Ulrich Seidl zameriava na dcéru Teresy, hrdinky prvého filmu Raj: Láska, ktorá sa vydala na sexuálnu turistiku do Afriky. Trinásťročná Melanie odchádza na prázdniny do tábora na chudnutie v rakúskych horách. Cvičí, drží prísnu diétu - a zamiluje sa do o štyridsať rokov staršieho lekára, ktorý sa však zakázanému vzťahu bráni. Záver trilógie sa vracia k téme lásky, ale tu nejde o obyčajnú ilúziu, ale o úprimný a silný cit. (HBO Max)
(více)Videa (3)
Recenze (17)
Nejsevřenější, nejkomornější a ze strany Seidla nejpokornější a nejempatičtější film trilogie, který zažehluje lehýnké rozčarování z občasné tezovitosti Víry a režisérovu metodu statického pozorování dovádí k dokonalosti, navíc ji tentokrát nezvykle kombinuje s pohyblivou kamerou, která filmu dodává alespoň jistý nádech "mladického elánu" (byť tučného). Práce s prostorem a rituály je výtečná a v ničem si nezadá s nejlepšími momenty "Lásky". Navíc když člověk bere tyhle dva filmy paralelně, je tahle vykrmená verze Lolity o to hořčím soustem. Ústřední téma sexuální a citové frustrace tu sice tiší naivita zrání, ale kde je dáno, že hrdinka nevykročí cestou matky nebo tety. První krůček má za sebou a další sousta života mohou být přesně tak dietní, jako poslední scéna. Lepší vrchol trilogie Paradies si neumím představit. ()
Seidl se opět vyžívá ve škodolibém zkoumání nekonečné vnitřní prázdnoty a osamělosti svých postav, a tak o trapné situace není nouze. Ve třetím díle Ráje vidíme, že i na hubnoucím táboře kvete (nešťastná a nedovolená) láska. Celkově mi přišla Seidlova trilogie přínosným střípkem do kaleidoskopu rakouského bizáru, nicméně jeho Import/Export zůstává zřejmě navždy nedostižným etalonem. ()
Asi nejoduševnělejší a divácky nejvědčnější část trilogie, která zase pro změnu zkoumá nevhodnou mladou lásku ze strany náctileté ke svému lékaři. Sice nepůsobí kdovíjak revolučně nebo kontroverzně oproti dvěma svým předchůdcům, ale ve svém jádru nabízí obraz nefalšovaného citu a křehkosti dítěte během dospívání a bylo docela zajímavé sledovat, jak se k tomu oba aktanti staví. Celkem "zábavně" působil i celý koncept odtučňovacího tábora, který byl pro tuto látku zvláštně zvolen. Tento díl se ve mně sice moc neohřál, ale nudil mě méně než Víra. ()
Třetí část Seidlovy trilogie mohla být jejím jasným vrcholem ; nestalo se. Zatímco matka Teresa (!) v Keni začíná hledáním romantiky na prodej a končí nerovnými mocenskými hrami (jak je nastolili prapředci) a teta Anna Marie pobloudile a marně napravuje spotřebitelské sousedy, třináctiletá Melanie v "Ráji : Naději" prožívá svou první velkou lásku na odtučňovacím táboře v přírodě. Výjevy ze života náctiletých s nadváhou díky režisérovi i představitelkám (hlavně té hlavní) přesvědčují a dojímají (mimo jiné u Seidla nebývalou křehkostí), jakmile však vstoupí na scénu dospělí v čele s táborovým lékařem, zazní falešné, nadsazené tóny. Možná to tak režisér chtěl, v mých očích se tím působivost díla snížila. ()
Hoffnung bylo pro mě z celé série nejslabší. Možná to bylo částečně tím, že jsem jel Seidla třetí večer v řadě, ale na rozdíl od Liebe, kde jsem od začátku do konce trnul všestrannou osobní tragédií protagonistů, nebo Glaube, kde jsem se naopak hodně smál, ve mně Hoffnung moc emocí nevzbudila a tak nějak jenom proplula kolem. ()
Galerie (21)
Photo © Neue Visionen Filmverleih
![Ráj: Naděje - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/111/697/111697729_6f0489.jpg)
Reklama