Režie:
Peter GreenawayScénář:
Peter GreenawayHrají:
Vivian Wu, Toni Collette, Amanda Plummer, Polly Walker, Elizabeth Berrington, Peter Greenaway, Barbara Sarafian, Jules Werner, Natacha Amal, John Standing (více)Obsahy(1)
Po smrti své ženy se starý pan Emmenthal, zámožný muž s domem v Ženevě, upíná ke svému synovi Storeymu, majiteli řetězce heren v Kjótu. Navazují spolu zcela nový, otevřený vztah, diskutují především sex, ženy, své frustrace z dětství a Felliniho filmy. Nakonec si do domu pana Emmenthala stěhují osm a půl ženy různých povolání a vzezření, aby se tam s nimi oddávali slastem a žili jako velká rodina. Asi po roce soužití se jejich komunita rozpadá. Některé ženy se proti Emmenthalům spolčí a oloupí je o herny v Kjótu, jedna žena umírá, další propadá šílenství a jiná uhání pryč (nahá a na koni), jednu ženu seberou mafiáni, jiné (té, která neustále rodí děti) se chtějí muži sami zbavit a posadí ji na letadlo do města s exoticky znějícím názvem. V závěru starý pán Emmenthal (poté, co se duševně odpoutal od své zesnulé ženy a dokázal milovat všechny) ve slasti umírá. Poslední žena odjíždí se svým milencem a Storey zůstává sám. Celý příběh je provázen zemětřeseními, které Storey přivolává a které mají symbolický význam vnějšího projevu něčeho, co se odehrává uvnitř - protože celý film je ve své podstatě právě o tom, co se odehrává uvnitř. (Phaedra)
(více)Recenze (29)
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $424,123║Tržby Celosvetovo $434,123║ ()
Zlatá Palma - výběr ()
Z Greenawayových filmů je 8 a 1/2 ženy nejvíc o sexu, přitom je zde explicitního sexu nejméně. Především se artisticky mluví o ženách a jejich povaze. Naštěstí to nedopadlo tak, jak jsem se bál, přece jen jde o jeho nejhůře přijímaný film. Spíš než že by to bylo přetaženě samoúčelné, je to takové nevzrušivé a nevzbudilo to ve mně zájem. Čekal jsem pozérské nic a místo toho jsem dostal ospalé něco. ()
Greenaway už je asi unavený a začal vykrádat sám sebe, a to co bylo v jeho předchozích filmech originální, tady působí samoúčelně, jako např. sáhodlouhé žvanění o sexu a spousta povadlé nahoty. Bohužel zde chybí i Nymanova hudba, která dodávala jeho dřívějším filmům vznešený kontrast. Ale cílové publikum si i zde něco najde, třeba prasnici Hortenzii... ()
Greenawayův film patří k těm vzácným případům, kdy bych přes svou nespornou lakotu byl ochoten po půl hodině odejít z kina a raději oželet peníze a ušetřit stále vzácnější čas. Otázka zní: je možné natočit film, který se má zaobírat temnými stránkami lidské duše, sexualitou, životem zbohatlíků neomezovaných společenskými konvencemi tak, aby to bylo neskutečně nudné? Ale ano, Greenaway dokázal, že při troše dobré snahy autorský film podobného ražení lze spáchat. Být producentem, raději bych ty peníze rovnou spálil v krbu, než je investoval do podobné podívané. Je to nesmírně sebestředný a obtížně vstřebatelný film, který je primárně určený pro festivalový okruh publika, pro ten nepočetný okruh pravých intelektuálů a o poznání početnější okruh těch, co si o sobě myslí, že jsou intelektuály, aby mohli po projekci vzrušeně debatovat o skrytých významech filmu ve smyslu, co tím básník chtěl říci. Na začátku se jedna postava ptá druhé: "Co myslíš, natáčí přední režiséři své filmy proto, aby uspokojili své sexuální představy?" - a druhá odpovídá: "Myslím, že většina." Jestli tenhle film natočil Greenaway proto, aby uspokojil své sexuální představy, pak je to hodně nudný a podivínský patron. Ten film není ani provokativní ani pikantní, v žádném ohledu není ani ze života, protože jsem se setkal se slušnou řádkou bizarních postav, sociopatů a pošuků, ale něco byť jen vzdáleně podobného těmto filmovým postavám jsem nepotkal. Celkový dojem: 5 %. ()
Smrť manželky bohatého finančníka = príležitosť na realizáciu sexuálnych snov. Pozostalý manžel spolu s aktívnym prispením syna začne realizovať vízie, hodiace sa skôr do kabinetu kuriozít ako do izby vášní. V izbách rodinného sídla si zriadia súkromný nevestinec s osadenstvom, zastupujúcim variabilne sa meniace ženstvo. Dominuje odkvitajúca krása belošiek a ľadový chlad Japoniek. Bohužiaľ, režisér sa v rozpore s názvom (aj s Felliniho citovaným filmom 8 a ½ ) príliš zameral na mužské charaktery, tie ženské sú len zbežne načrtnuté a strácajú sa v epizodických, nerozvinutých scénach. A neostal len pri charakteroch. Nevábna mužská nahota netvorí len púhu ilustráciu deja, ale akoby bola jej hýbateľom a niekedy aj zmyslom. Greenaway opustil obrazovú opulentnosť, stlmil experimentovanie s obrazom a vynechal zvukový expresionizmus predchádzajúcich filmov. Ostal síce zžieravým kritikom odcudzených medziľudských vzťahov a povznesenej bezcitnosti bohatých vrstiev uspokojených pohodlnosťou materiálneho dostatku, no zároveň sa stal filmovo neveľmi zaujímavým. Chudobnú recykláciu predchádzajúcich skvelých nápadov zachraňuje len niekoľko vtipných slovných postrehov a zopár vydarenejších obrazov. Príliš málo na dobrý film. ()
Rozdiel medzi Felliniho 8 a pol a Geenawayovým 8 a pol ženy je v tom, že Guido bol sympaťák a v jeho panoptiku žien sa ocitli aj ženy ako Claudia Cardinalle, zato dvojica Ementál st. a Ementál ml. a ich ženy žiadne sympatie v divákovi vyvolávať nebudú. Ale keďže sa jedná nesporne o zámer, tak myslím, že režisérovi tento krok vyšiel a zvláštnym spôsobom to funguje. Nič pozitívne sa o mužoch a ženách nedozvedáme a najhoršie z toho vyjdu nakoniec Rakúšania. Film ponúka niekoľko vtipných a svojim spôsobom pravdivých bonmotov, ale samozrejme Greenaway opäť zaujme najmä formou. Každý (druhý) záber je krásne naaranžovaný, snáď len cez tie konvenčné detaily tvárí nespoznávame režisérov rukopis. ()
To, že je ten film divný, zcela absurdní, naprosto přestylizovaný, to by mi asi ani tolik nevadilo. Blbé je, že vypadá trochu jako dobře natočené nic. Po jeho shlédnutí člověku zbyde jen pocit prázdnoty. Ale možná, že to tak má být a ten zmíněný pocit prázdnoty je tím hlavním sdělením tohoto filmu. Tedy vedle, pravda starého, známého a otřepaného, ovšem stále velmi pravdivého, že peníze jsou často pouze iluzí skutečné moci, síly a významnosti, nežkuli ještě otřepanějšího, že štěstí si za peníze nelze koupit... Zdánlivý otrok je ve skutečnosti hlavním hybatelem, zdánlivý pán je poslušným otrokem. Asi právě to chtěl Greenaway sdělit a aby to bylo efektní a podmanivé, obalil to spoustou podivnosti a čarokrásnou, vycizelovanou kamerou. Budiž... za kameru a originálně podané sdělení si 8 1/2 ženy 75% rozhodně zaslouží... Zajímavé komentáře: gudaulin, Radko, M.Macho, Phaedra ()
Mé první setkání s Greenawayem a nedopadlo vůbec špatně. Je to přesně ten případ, kdy si koupíte nějaké DVD v Levných knihách, protože vás zaujme obal s tím, že když to bude kravina, přece jen to nestálo moc peněz. A ono vás to nakonec překvapí. Celý ten film je vlastně o sexu a šukání, ale sex ani šukání v něm nezahlédnete, jen tu a tam (a to v míře tak malé, že ji předčí kdejaký sedmdesátkový horror nebo současná teenkomedie) nahou ženu (a chlapa taky). Ale i tak to stojí za to, Toni Collette mě velmi překvapila (ani jsem nevěděl, že tam hraje) a pohled na ke kameře zády sedící nahou Polly Walker je unikátní odměna za sledování ryze konverzačního filmu. Když mi došlo, že prostě na sex před kamerou v tom filmu nedojde, uvědomil jsem si nádheru a umění Greenawaye pojmout to skvěle jen slovy (některé dialogy a proslovy jsou hodně povedené, trefné a humorné). A povedlo se mu to. S jednou jedinou vadou na kráse. Nevím čím to je, ale poslední dobou mi připadá, že koukám na filmy, které jsou zbytečně a ke své škodě delší, než by měly být. Určitě se k tomu filmu ještě někdy vrátím a poohlédnu se po další Grenawayově tvorbě. ()
Další nezkalená Greenawayova výprava do Asie. Po básnivé Knize snů trochu více povolnosti a psychoanalytického sexu. Ač skoro 9 žen kombinuje dřívější témata a postupy stále si myslím, že jde o nekonvenční, doslova komorní drama s velmi neobvyklými dialogy a podmanivou, vzršující atmosférou Mondrianových čar. Nechybí stylizovaná mluva a skvostné vizuální zpracování. Jen je věru lehce narušeno jasně jedoucím merzedesem. Načež, že bych to přímo žánrově řadil jako komedii... To potom byl v Japonsku kde kdo... ()
ocenenia : MFF Cannes 1999 - nominácia na 1. cenu ()
Přišlo mi to prapodivně vzrušující. Intelektuální prasárna přímo vyzývající k opakovanému sledování. ()
Tak zprvu musím říct, že mi dalo fakt práci tenhle film sehnat. On totiž nikde nebyl ke stažení, jenom jedna verze, co ještě byla rozdělená na CD1 a CD2 a na tu nebyly žádné titulky. Naštěstí se mi pak povedlo sehnat ten film na DVD za 25 korun. Každopádně ale tenhle Greenawayův film se jinak sehnat snad ani nedá. Ale teď už k hodnocení filmu - jestli je to opravdu nejhorší Greenawayův film by se dalo polemizovat. Ono to není filmařsky špatné (ale v rámci Greenawaye mi ty obrazy přišly poněkud odfláknuté), ale strašně to nudí. Příběh to pořádně ani nemělo, je tu nepřeberné množství nezajímavých debat převážně o sexu a občas se tu odkazuje na Felliniho filmy, hlavně na Osm a půl. A pořád se tu žvaní a žvaní a žvaní a ono to ničím zajímavé není a vizuálně to není tak uchvacující, jako jiné Greenawayovy filmy... Myslím, že to tak nějak shrnuje všechno. Abych jenom nekritizoval, občas je tam pár zajímavých úvah (Natáčí přední režiséři své filmy proto, aby uspokojili své sexuální představy? - což btw vysvětluje slávu nějakých režisérů) a pak je tady i pár vtipných scén. Jinak to je ale celé takové nemastné, neslané a nudné. 2* ()
Film, kde se po smrti manželky a matky sbližují otec Philip (John Standing) a jeho syn Storey (Matthew Delamere) Emmenthalové, bohatí lidé, kteří nacházejí cestu zapomění a útěk ze všední nudy v životě plným sexuálních radovánek a orgií a pořídí si malý harém: japonskou gamblerku Šimatu (Annie Šizuka Inoh), která od nich nakonec pod výhružkou získá síť heren v Japonsku, Mio (Kirina Mano), která che být ženštější a ženštější, až z toho umírá, bývalá služka Clothilde (Barbara Sarafian), která nakonec na sebe vezme vinu dlužnice, ale sama hodlala otrávit Philipa, bývalá defraudatka a nyní zbožná žena Griselda (Toni Collette), která nakonec utíká do kláštera, Beryl (Amanda Plummer), která měla ráda prasata a koně a svobodu, japonská tlumočnice Kito (Vivian Wu), velmi plodná Giaconda (Natacha Amal), kterou kvůli její vysoké plodnosti posílají letadlem do Jižní Ameriky, půlžena Giulietta (Manna Fujiwara) a Palmira (Polly Walker), jediná žena, která tam chtěla přijít sama a která jako jakýsi živel burcoval ostatní ženy proti otci se synem. Všechno nakonec končí smrtí Philipa. Film, kde se smysl života nachází v sexu. ()
Nehorázná slátanina, komedie bez špetky humoru, samoúčelné rádoby dekadentní dílko určené zádumčivým manžestrovým zoufalcům hrajícím si na intelektuály. Oni a zvrhlý stařík rozbouří své hormony a ukojí zvrhlé fantazie při bezduchém a banálním tlachání o sexu. Pokud pan řežisér v mládí obdivoval Bergmana na stará kolena se zřejmě zvrhnul ve fanouška perverzního soudruha Pasoliniho. ...... Skvělý komentář napsal gudaulin ()
Otec a syn se rozhodnou splnit své eroticko-sexuální sny. V krásném domě si ubytují ženy ruzných typů a vytvoří zvláštní rodinnou komunitu. Jen tak mimochodem si to ale rozdají i spolu, otec a syn, także se zdá, že všechny možnosti jsou vyčerpány. Vyčerpalo se zde i moje nadšení pro režisérovy nekonvenční snímky a celá tato Greenawayovská snaha vyšla naprázdno.. Vizuální stránka je opět dobrá, tak můžu aspoň dát dvě** ()
Film otevřeně hovoří o frustracích, které rozhodně nejsou něčím, čím by trpěla jen „chorá mysl Petera Greenawaye, kterému se muselo něco stát, když film točil." Frustrace z partnerského soužití, ze smrti, ze společnosti, ze vztahu k rodičům, z vlastní sexuality, ze vztahu k opačnému pohlaví, ze vztahu ke stejnému pohlaví a mnohé další spolu s pochybnostmi, tápáním a úpěnlivou snahou porozumět světu, tvoří myšlenkovou základnu filmu, který se tím až nepříjemně dotýká lidské intimity. Není divu, že hodnocení uživatelů ČSFD je tak odmítavé - nastavenému zrcadlu se nadává lépe, než svému ohanbí, které se v něm odráží - protože film je zrcadlem nastaveným naší intimitě. Zemětřesení - to je výkřik zoufalství, hysterický záchvat, slza nebo žaludeční vřed - to, co si na sebe (stejně jako Storey) přivoláváme sami. Jak? Podívejte se na film! ()
Komedie?!? Spíš procházka galerií obrázků. Forma naprosto utloukla obsah. ()
Sen skoro každého muža. Po dlhých rokoch s manželkou presedlať na " divoký " život. Veľký dom, veľa izieb a v každej iná žena. Raj na zemi. No len na krátko, preto že aj tak skončí zasa pri jednej z nich. Pán Emmenthal skončil pri Palmire - darmo, má vkus. ()
Zdá se, že i umělecké / intelektuální filmy mají své vlastní typické schéma. Většinou jsou o tom, jak nějaký dost zvláštní jedinci spolu bydlí v relativním luxusu a vedou spolu hodně divný rozhovory o svých neurozách... a vůbec se chovaj divně. Hlavní zápletka tam buď není, anebo není příliš evidentní. Body na víc za to, že si postavy mezitím užívají dekadentního sexu. A nakonec to skončí tím, že jedna z postav buď zemře, anebo se jí stane něco smutnýho. A nesmí to být vůbec zábavný ani dojemný, protože to by znamenalo, že se film snaží s divákem manipulovat, a to je pro intouše hřích. "8 a půl žen" spadá do tohoto "žánru" fakt dokonale. ()
Reklama