Obsahy(1)
Když bohatýru Nikitovi Kostěj Nesmrtelný unese nevěstu, krásnou Marii Morjevnu, neváhá Nikita ani chvilku a vydá se na dlouhou a nebezpečnou cestu, aby svou milou osvobodil. Cestou zachrání před popravou statečného Bulata Balagura a získá v něm věrného a oddaného přítele. Oba hrdiny však čeká nelehký boj se soupeřem. (Jezinka.Jezinka)
Recenze (16)
Stará čiernobiela rozprávka o odvážnom patriotovi Nikotovi, jeho milej a hroznom (teda skôr smiešnom) Kostejovi Nesmrteľnom. Prvá polovica je trochu nudná, obsahuje veľmi veľa spievaných scén a dozvedáme sa vnej, že Nikita viac, oveľa viac, ako svoju milú ľúbi svoju matičku Rus. Je to proste totálne uspievané ako v nejakom muzikáli a prehnane patetické. V druhej polovici už ale dôjde aj na Kosteja a jeho tajomstvo. Milljar je sympaťák a viac sa hodí do komediálnych polôh (napr. baba Yaga v Mrázikovi), aj so svojimi chudučkými končatinami, ako do role hrozbu naháňajúceho Kosteja. Efekty na svoju dobu väčšinou veľmi dobré, aj keď pár chybičiek a úsmevností sa vyskytne. Až na tú uspievanosť a prehnané vlastenectvo ale určite vizuálne zaujímavá rozprávka. ()
[3,5*] Má to všetko, čo má dobrá rozprávka mať. Statočného bohatiera, jeho verného druha, krásnu mladuchu (jednu z najkrajších zo všetkých ruských rozprávok), zázračného deduška s čarovným darom, (zdanlivo) neporaziteľného zloducha (kostnatý Georgij Milljar, skvele desivý a komický súčasne). Hlavný hrdina na svojej ťažkej púti prechádza atraktívnymi miestami, prežíva veľké dobrodružstvá. Všetko to je popretkávané ruskou kultúrou, čo je asi najväčším plusom filmu. Citeľné je to hlavne na začiatku, kde je krásne zobrazená ruská dedina zo svojimi zvykmi a piesňami. Hudba patrí k tomu najlepšiemu, čo v Rouových rozprávkach zaznelo. Je to vizuálne veľmi pekné, aj vďaka tomu, že sa Rou nepokúšal o technicky nemožné triky, ako to bolo v prípade Vasilisy prekrásnej (1939). V tomto smere bol veľmi pôsobivý útok na dedinu a jej vypálenie. Celé to bola zrejme alegória na fašistické Nemecko a jeho napadnutie Ruska (ZSSR). Kaščejovi vojaci s prilbami pripomínajúcimi vikingské (odkaz na Germánov) tu vypaľujú a vraždia podobne ako fašistické vojská, Kaščej Nesmrteľný ako číre zlo tu zase spodobňuje neporaziteľného Hitlera. ()
Nikita mrkne na žábu, žába mu mrknutí oplatí, Nikita truchlí a s ním truchlí i bříza. Bohatýr jede zachránit svou uloupenou nevěstu a my díky tomu vidíme velbloudy celého tehdejšího SSSR. Nikita zachrání odvážného Bulata a společně odfrčí na létajícím koberci do Kostějovy říše. Kostěj marně přemlouvá Nikitovu nevěstu, aby si ho vzala, ta z něj vychytrale vytáhne tajemství jeho smrtelnosti a pak mu řekne, že by radši umřela, než se stát jeho ženou. Když vezmeme v potaz, že nevěděla o tom, že Nikita dorazil do jeskyně ke Kostějovi, tak to bylo odvážné tvrzení. Kostěj může střídat hlavy jak normální člověk ponožky, dobrý vědět. Se statečným Nikitovým přítelem v zádech je to Kostíkovi stejně houby platný. ()
Kostej Nesmrteľný je osobnou obľúbenou slovanskou mytologickou postavičkou. S dušou oddelenou od tela, ukrytou na mystickom ostrove Bujan. Na Bujane (podľa niektorých v Čiernom, podľa iných zase v Baltickom mori) rastie mystický dub. V dube je ukrytá železná truhlica, v truhlici je zajac, v zajacovi kačica, v kačici vajce, vo vajci ihla. A v ihle je duša Kosteja. Ale...oops! Toto je mytológia! Film je trochu inde. Kostej je síce v jeho názve, v istom zmysle je aj hlavnou postavou, no jeho duša nie je tak komplikovane skrytá ako v starých ruských bájach. Filmoví tvorcovia ukryli dušu Kosteja Nesmrteľného na vysokú strmú skalnatú špicatú horu. Na jej vrchole je strom, na strome čierne jablko. V jablku duša zlosyna. Kvôli prostému zakódovaniu duše zlosyna, stačí na jej nájdenie len čosi vyše hodinový film. Prvú tretinu tvoria idylické spevy v ideálne krásnej ruskej krajine. Krásnu Rus náhle uchváti absolútne zlý podmaniteľ cudzieho pôvodu i výzoru. Idylka sa mení na strašidelnú nočnú moru. Nemožno nevidieť jasnú alegóriu na nemecký vpád do Sovietskeho zväzu. Zaujmú i orientálne motívy Kostejom dobytého kráľovstva i jeho kamenného sídla vysoko v horách. Úžasné kulisy a uhrančivé prírodné scenérie (hoci štúdiové), zahŕňajú napr. mega obriu sekeru na sekanie hláv či alegorické kamenné zvieracie hlavy príšer, ktorým sa musia klaňať pokorené národy. Využitá je i symbolika halucinogénnej muchotrávky červenej, kedysi hojne užívanej ruskými šamanmi. Personifikovaná do trpasličieho čarodejného mužíka pomôže hrdinovi Nikitovi v boji s čierno magickým viachlavým zlom. Pôsobivá a osobitná adaptácia ruskej byliny s výrazne nacionálnym posolstvom. ()
Snímek z dnešního pohledu představuje především historický dokument pevně vetknutý v době svého vzniku. Tomu odpovídá přepracování pohádky do politického manifestu, nicméně vzhledem k okolnostem je to postup pochopitelný a ze stejného důvodu lze přetrpět i nahrazení všech vyšších entit národem a zemí. Pozornost však přesto poutá hlavně forma vyprávění a filmové zpracování. Aniž bych to čekal, kombinace rychlých prostřihů během úvodního nájezdu mne pohltila a zjevení samotného Kostěje je v potřebné míře majestátní, ačkoli nad jeho kostýmem nesmíte příliš přemýšlet. Nečekaně moderní je i použití cizokrajného motivu věrného kumpána a jeho odvahy, ačkoli je zde opět určující motivace sjednotit různorodé národy střední Asie proti vnějšímu nepříteli. Nu a konečně trikům se daří vykreslovat pohádkovou, neřkuli fantastickou atmosféru. Jinými slovy jedná se o podařenou, byť zastaralou záležitost a nebýt podivného skoku v závěru, kde – patrně z technických důvodů – chybí odhadem dvacet minut stopáže, byl bych spokojen nadmíru. ()
Reklama