Režie:
Cédric KlapischScénář:
Cédric KlapischKamera:
Dominique ColinHrají:
Romain Duris, Judith Godrèche, Audrey Tautou, Cécile de France, Kelly Reilly, Cristina Brondo, Barnaby Metschurat, Kevin Bishop, Mira Wanting (více)Obsahy(1)
Xavier je posluchač ekonomické fakulty v Paříži a otcův známý mu slibuje po dokončení studií místo na ministerstvu financí. Podmínka, že musí ovládat španělštinu, není díky programu Erasmus nesplnitelná, a tak se Xavier rozloučí s maminkou i s přítelkyní a odletí do Barcelony. Najít tu bydlení není snadné, ale nakonec Xavier uspěje: nastěhuje se do bytu, kde žije už dalších sedm studentů, každý z jiného koutu Evropy. Nové známosti, nové zážitky, chaotické, a přece svým způsobem harmonické soužití mladých lidí různých národností, různých zvyků a zaměření jsou pro Xaviera školou, jež mu umožní přechod do dospělosti. Všechny jistoty jeho dosavadního života včetně lásky jsou zpochybněné, Xavier se už nevyzná ani sám v sobě. Když se vrátí domů, neví sice přesně, co chce, ale ví, co rozhodně nechce.
"Je to film, který připomíná někdejší romány o létech učednických či o procesu zasvěcení," říká tvůrce, jehož scénář je ispirován zkušenostmi ze života rodinných příslušníků a přátel. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (144)
Ve své době se mi to docela líbilo, hlavně díky milostné lince, Audrey Tautou a No Surprises. Ale podruhé ten film vidět je docela nuda. Aby ne, když Klapisch neumí vyprávět příběh. Něco říká, ale docela v tom skáče, řadí vedle sebe obrazy jako mozaiku, a nakonec vlastně ani není jisté, jestli to má pointu. ()
Naprosto nudnej snímek, absolutně nechápu tady to hodnocení, film je naprosto nezábavný, hlavní protagonista, alespoň pro mne naprosto nesympatický, i když zbytek osazenstva ve mne nevyvolával nijka kladné pocity, většinou šlo o bandu urážlivých přechytralejch sucharů. Jediný co na filmu bylo ucházející byl Kevin Bishop a samotná Barcelona, to je ale na film zoufale málo. ()
Tenhle film dokáže pohladit i nakopnout, nechá člověka rozpomenout na krásy studentského života a cest do zahraničí, na všechny útrapy a radosti této takřka bezstarostné etapy života. Klidně to mohlo být ještě o fous uvolněnější a zábavnější, ale o to víc se Erasmus podobal realitě. Asi nejvýstižnější jsou slova hlavního hrdiny v úvodu "jak to, že na všechny útrapy po návratu domů zapomínáte a naopak je líčíte jako ty nejbáječnější zážitky??" ()
Každý má pocit, že v životě spoustu věcí prošvihnul. A Erasmus je přesně ten můj případ. Když jsem takhle seděl v Tours na nábřeží Loiry, s přáteli popíjel v místním klubu při „pivních dnech“ (ano, poprvé jsem ochutnal škopek s malinovou šťávou) a pozoroval ty davy mladých lidí, vzpomněl jsem si na tento snímek. Uvědomil jsem si, že za takový rok, který prožil Xavier v Barceloně, bych dal nevím co – no uznejte: bydlet s angličankou, španělkou, belgičankou, němcem, dánem a italem … A k tomu: “Cesane?“ - “Ano?“ - “Pojď sem, pomůžeš mi, naučíme Xaviera něco důležitého. Teď se dívej, ukážu ti, co by měli umět všichni chlapi…“ No ólalá :) ()
Erazmus som bral ako pripomienku super dovolenky v Barcelone a tento účel film aj splnil. Iný účel ale bohužiaľ nesplnil, pretože postavy sú nevýrazné, aj keď sa snažia byť výrazné až príliš. Film nás presviedča o tom, že nevera je vlastne len taká blbôstka, ktorá proste prehrmí a všetko sa vráti do normálu a vy budete zase šťastní a všetci si všetko odpustia. Čiže autenticitu od snímky, ktorá sa snaží reflektovať populárny typ študentského cestovania, nečakajte. Ale kvôli tej Barcelone sa na to dobre pozerá a samozrejme aj kvôli niekoľkým krásnym herečkám. 50% ()
Reklama