Režie:
János SzászKamera:
Christian BergerHrají:
András Gyémánt, László Gyémánt, Piroska Molnár, Ulrich Matthes, Ulrich Thomsen, Lajos Kovács, Orsolya Tóth, János Derzsi, Miklós Székely B., Péter Andorai (více)Obsahy(1)
Fascinující a jako úder pěstí razantní adaptace kontroverzní románové prvotiny maďarské spisovatelky Agoty Kristofové o třináctiletých dvojčatech nucených strávit poslední léta druhé světové války po boku kruté babičky kdesi v pohraničí. Označení uhrančivý nebylo už dlouho tak přesné jako v případě nového filmu renomovaného filmaře a divadelníka Jánose Szásze. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (38)
Na toto som bol veľmi zvedavý, ale napokon som tak trochu sklamaný. Prvé dve tretiny boli plné fádnosti a strnulosti, až som sa bál, že všetky moje očakávania skončila totálnym fiaskom. Na záverečnú tretinu sa však naozaj oplatilo čakať. Úžasné vyvrcholenie tohto dlhého čakania rozbehol v podstate koniec vojny a nasledujúci sled udalosti, ktorý však boli v podstate len rozvetvením toho čo sa po celú doterajšiu dobu rodilo v hlavách podivných dvojičiek. Škoda, že tak dlho trvalo kým sa ten dej plnohodnotne rozbehol, lebo inak by som bol určite viac nadšený. Napriek skvelej záverečnej etape, však nemôžem ohodnotiť vyššie ako 3*, dokonca ani o tom nie som úplne presvedčený. ()
Křišťálový glóbus ()
Ano, Szász skutečně nedostál své pověsti nekompromisního a svojského filmaře, kterou nosil v 90. letech. Velký sešit vypadá spíš jako východoevropská produkce HBO - poměrně komorní výpravou, opakováním totožných lokací i tím, že je zrežírovaný poměrně usedle. Pokud odmyslím od těchto druhotných kategorií, pak námitka může směřovat ještě ke scénáři, který až příliš závisí na předloze Agoty Kristof. Na jednu stranu z ní čerpá drsné a syrové monology, na stranu druhou občas dost kostrbatě motivuje to, co v knize zřejmě působilo přirozeně. Nehledě na to si mě Szász těmito lekcemi v otrlosti, odříkání a utrpení podmanil. Ústřední duo "vlčat" je výtečné, bába sladká a některé vedlejší postavy neodolatelné. Zejména střed filmu, v němž se prolíná zmar mateřské lásky s proudem nadávek a drastických výjevů, zachycených pouze výtvarně v sešitě, je famózní. Válka do světa chlapců proniká jako odlesk, vedou svojí vlastní s cílem porazit emoce a vykořenit veškerou lásku. Proud úderů a deviantních epizod završený drastickým činem dýchá zatuchlou, nepříjemnou atmosférou, jež vzdáleně připomene Hanekeho Bílou stuhu. Škoda nedotažené stylizace, ale i tak výrazný zážitek. ()
,,NEJVÍC NEBOLÍ FACKY, TY VYDRŽÍME. JSME SILNÍ A TRÉNOVANÍ. BOLÍ, KDYŽ NÁS ROZDĚLÍ… TO NÁS ZABÍJÍ…“ /// Maďarská vesnice počas války, pohledem dvou kluků, navíc puberťáků, který maj trotlovský nápady (třeba držet hladovku jako ten voják, co umřel hlady). Pak je tu ,,stará mama“ – drsná bába, která je má na starost. Kluci si plněj svoje ,,bobříky“, který se jim později budou hodit a mně se tenhle neHollywoodskej příběh děcek, který se o sebe dokážou postarat líbí, i když nezapře festivalový ambice. A zatím co Zlodějka knih byl hezká a dojímavá, tak tohle je dětsky drsnější a filmově syrovější. Navíc ty dvojčata – ty to snad ani nehráli. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennej román, kterej v roce 1986 napsal Ágota Kristof, jsem nečetl. 2.) Nevím, jak zocelit parchanty. 3.) Thx za titule ,,ZuzanQa13“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
Zase jeden z těch filmů, kde mám velmi smíšené dojmy a kdy nevím jak hodnotit něco tak těžko uvěřitelného. Knihu jsem nečetla, žádný filmový odborník nejsem, ale jestliže jsem po skončení posledních záběrů měla svíravý pocit na hrudi, tak už z toho je patrné, že mě úplně lhostejným nenechal. Bylo tam opravdu až přílišné množství vyhrocených scén, ale kdo ví, jestli ta doba a okolnosti v klucích tyhle vlastnosti nevyvolala. Například jejich tréninky krutosti, kde si oba kluci mysleli, že jim pomůžou zvítězit nad bolestí, hladem a nad zimou. A takových momentů bylo rozhodně víc. Výběr kluků pro tuhle roli byl velmi vhodný, protože jen ten jejich výraz v očích na mě působil chvílemi mrtvolným a studeným dojmem. Velký sešit je jeden z těch zvláštně zpracovaných snímků, kde dám vyšší hodnocení ne jen pro jejich originalitu, ale hlavě proto, že v něm bylo něco silně znepokojivého, temného a mrazivého, co mě děsí i na některých dnešních teenagerech. ()
Obstojné drama využívající druhou světovou válku pouze jako prostředek k vykreslení špatných časů, strachu a nebezpečí číhajícího za rohem. Výsledkem je mrazivá atmosféra posilující sepjetí dvou bratrů, kteří se na vlastní pěst zocelují v nehostinných podmínkách. Filmu trošku chybí tah na branku, nějaká výraznější peripetie, kterou by si bratři museli projít, přesto se v žádném případě nedá říct, že by Velký sešit podsouval diváku jen (polo)prázdné stránky. Projekce je v podstatě v každém momentu intenzivní a já doufám, že si maďarský režisér získá řadu ještě nadšenějších fanoušků než jsem já... 7/10 ()
Většina lidí se v těžké situaci upne k pozitivním vzpomínkám. Hlavní hrdinové Velkého sešitu naopak rozhodnou fyzicky a psychicky zocelit tak, aby rány osudu dokázali přijímat s úsměvem na rtech. Zajímavá myšlenka filmu, který vypadá slibně přibližně do té doby, co zjistíte, že se v něm vyskytuje naprosto vše. SPOILER Máte tu nezištně jednajícího žida, který před koncem války samozřejmě zahyne. Máte zlého faráře, kterému celibát nic neříká. Máte tu pedofilní ženu, která se naše dva hlavní hrdiny pokusí svést. Máte tu docela hodného, homosexuálního nacistického důstojníka, který by zjevně dva chlapce nejraději adoptoval. A máte tu také bomby, které v dramatických momentech naprostou náhodou dopadnou přesně na jednu důležitou postavu. ()
Z obyčajného zošita urobil János nakoniec kvalitný scrapbook. Ale dobre to urobil. Spracovanie vskutku originálne a držal sa aj celkom verne knihy. Herecky slušné, atmosféra výborná a hudba ju umocnila. To, že Agota Kristof svojim pokračovaním - Tretie klamstvo - vlastne poprela skoro všetko, čo bolo vo Veľkom zošite, je už vec druhá. ()
Velký sešit je příběhem dvou bratrů, kteří si postupně budují svou morálku na základě okolností a zkušeností z válečného a poválečného období. Dětský svět se promění na venkovský - výcvikový tábor u babičky, kteří si chlapci pro sebe vytvoří. Tvrdý režim a drsné podmínky využívají pro vzájemné zocelení a zesílení nutné k přežití v těžkých dobách. Výhrou filmu je především silná literární předloha, herecké výkony, sugestivní atmosféra a deníkové vyprávění. ()
Evropská válečná artovka s rakovinotvorným nádechem. Filmy se dají točit různým způsobem, ovšem tento "chladně vypočítavý" je mi poněkud nesympatický. O emocionálním dopadu na mojí osobu jistě vypovídá jedna ze závěrečných scén (výbuch bomby při překračování hranice), nedokázal jsem zadržet vlastní výbuch smíchu. Nemůžu za to, ale opravdu nesežeru všechno, co se mi různí evropští umělci snaží vnutit. Hloupé, zvrácené (dívka z farnosti), vyhrocené, špatně zahrané (dvojčata) a emocionálně ploché (židovské pochody smrti ve filmech! už mě začínají nudit). A co hlavně, onen velký sešit ve výsledku neměl žádnou výpověď. Ano, násilí plodí násilí, válka dělá z lidí zvěř. Ovšem tímto podáním to sledovat nepotřebuji. Natočené je to ovšem hezky a atmosféru to má. ()
Vizuál je sice parádní a pokud jde o koexistenci dvojčat a jedové baby, není co vytknout. Ale celkově na mě film působil jako strojená depka, která ve mě nezanechala ten správný pocit. Možná je to i artovým pojetím, které mi není příliš vlastní. Z mého pohledu jen zajímavý průměr. 50% ()
Se vší úctou k nesporným kvalitám filmu, k nimž v první řadě patří herecké výkony představitelů babizny ( oslovení babička mi v tomto případě opravdu dělá problém ) a dvojčat, mi tohle prostě nesedlo. Těch negativních pocitů, co se na mě stále s každou další minutou valily, bylo až příliš. Vlastně jsem si celou dobu říkala: ach Bože, tak takhle nějak podobně se asi rodí příští sériový vrazi... ()
Závidím Maďarům, jak nekompromisně a přitom lehce dokáží ztvárňovat látky své moderní historie. Velký sešit, mimojiné první vlaštovka vzkříšeného státního dotačního systému, se svoji trýznivou neúprosností v mé filmové zkušenosti okamžitě zařadil mezi velká díla, zabývající se dopadem válečného konfliktu na psychiku jedince. Silná předloha byla na plátno převedena s obdivuhodnou obratností a na mysl se ani na chvíli nevkrade podezření z pouhé mechanické ilustrace. Tohoto pocitu zbavuje nepolevující sugestivní atmosféra dotvářená až magneticky vtahujícím světem plnícího se sešitu. Mrazivý artefakt plní svůj původní účel a schraňuje pro otce stopy hluboké psychologického přerodu, kterým dvojice chlapců prochází a až s děsivou samozřejmostí se mu otevírá. Zcela nové vnímání až mrazivě "propojených" dvojčat je tak naprosto přirozeně provázáno s vnějším světem a tato optika se brzy stává neoddělitelnou a všudypřítomnou. Ačkoli je možné namítnout, že už příběh příliš tlačí na pilu a blíží se přehlídce nejhlubšího zmaru a necitelnosti, nařknout film z chladné vypočítavosti rozhodně není na místě. Odkud by se pak například vzala ve vykreslení vztahu chlapců ke kruté a nelidské babičce svíravá emoce a představa krásného, leč neviditelného pouta? Sám nevím, jestli se na mém hodnocení nepodepsala trochu i zkušenost dvojčete, snad kvůli ní na mě závěrečná metafora působila nečekanou silou, jakkoli jde o symbolické vyjádření absolutního cíle chlapci zvolené cesty. Na druhou stranu si říkám, jestli už není trochu stereotyp přistupovat k dvojčatům jako k nevypočítatelné dvojjediné bytosti, za sebe můžu říct, že naše menšina je skutečně neškodná .) ()
Předlohu neznám (následující tedy berte jen jako mou hypotézu), ale z filmu cítím, že místy docházelo k podstatné a ne úplně citlivé redukci. Na sto minut se toho zde nakousne až moc. Nejvíc je to vidět na vedlejších postavách, mnohé by zde ani nemusely být. Třeba "Zaječí pysk" je holka, která se na plátně několikrát zjeví, ale film nijak dál neposune. Asi je to důležitá postava, ale nejde nijak poznat proč. Na úkor těchto vedlejších postav zde došlo i k potlačení toho, co je dle mého názoru na Velkém sešitu nejpodstatnější a zároveň nejzajímavější. Tedy přerod dvojčat z nevinných, čistých dětí na chladnokrevné, cynické jedince, kteří jsou silnější než dospělí kolem nich. Snímku by slušelo, kdyby tento přerod byl zajímavěji a hlavně podrobněji rozebrán. Jinak ale film pěkně odsýpá a dobře se na něj dívá, zejména díky Bergerově kameře. Je to takový hezký evropský film, který ale s největší pravděpodobností brzo zapadne. Své publikum si to jistě najde, hlubší zářez z toho ale nebude. ()
Ponurý příběh dvojčat, která se na konci války učí nezůstat životu a nikomu nic dlužna. Viděno v rámci Challenge Tour 2015. ()
Děj "velkého sešitu", komixového deníku, mně stále něco připomínal, nic však trvale. V začátcích "otužování" Pana Theodora Mundstocka od Ladislava Fuchse, v období "propadání zlu" jednu z novel Elfride Jelinekové, a skutečně jsem čekal, že svoji lekci krutosti (měli přece povinost stále se učit) ukončí rituálem "utopení kočky". Mystický akt "rozdělení" dvojčat, při kterém bylo třeba přejít mrtvé tělo jejich otce, zřejmě žádnou literární obdobu nemá. "Vlčata" (viz Marigold ****) působí skutečně uhrančivě, je obtížné se otrhnout od jejich vyzývavého pohledu. Krutost však není plodem války, válka ji jen tříbí a usměrňuje. Každé dítě má svou sbírku mrtvých brouků. Pozn.: Uměleckým dílem je ovšem i samotný "sešit". ()
**warning: obsahuje válečné spoilery** Nekonečně dlouhý scrapbook dvou chlapců, co se stanou hrozně "evil", podtitulek: ošklivá válka, fuj! Slovo "uhrančivý", kterým program snímek označuje, považuji za přemrštěnou snahu nalákat diváka na soutěžní válečnou záležitost za každou cenu. Označení "velký sešit" je víc než na místě: chlapci zažijí všechno možné (a samozřejmě nic z toho byste si za rámeček nedali) a o všem si píší/lepí a kreslí do své velké knihy, která - paradoxně - je na samém konci snímku jen tenoučkým sešitkem (kam se poděla celá ta sbírka brouků? a kde vzali chlapci čas na kreslení pastelkama, lepení broučků a vylisovaných kytiček, když od rána do noci pracovali a mlátili se páskem?). Mé rozhořčení pramení především z narativních paradoxů a ze snahy narvat do snímku všechno: od perverzního kněze (nesmí chybět!) přes znásilnění (taky válečná klasika) a hodného Žida (neskončí dobře, jak jinak) až po návrat ztraceného otce (chyběl do party). Taky nejsem fanda dětí v hlavních rolích - a to hlavně dětí, kterým nevěřím ani "evil" ani "good" výlevy. Close-up záběrů na tváře chlapečku bylo přespříliš, na maminku spadla bomba (jaká to náhoda! - chtělo se mi smát) a já jsem s láskou vzpomínala na Clémentovy Zakázané hry, ze kterých mi šel mráz po zádech ještě dobrý týden. Nic naplat - paní spisovatelka (nezapomínejme, že jde o adaptaci) chtěla od každé válečné hrůzy kousek a vznikla patlanice, pan filmař tu patlanici přenesl na plátno a já jsem nenašla jedinou postavu, která by v sobě nesla zárodek toho "proč" na film zírám. Snad babička byla správná čarodějnice. A už jsem vám vykládala o pedofilní uklízečce? ()
48. MFF KV ()
Smutný príbeh dvoch chlapcov - dvojičiek, ktorým chlapčenské roky kruto poznačilo prostredie maďarského vidieka a pobyt u svojráznej starej mamy. Miestami úsmev vyvolávajúce dialógy prevažuje však taká zvláštna úzkosť vyvierajúca zo snahy chlapcov "prežiť a vyrovnávať sa s realitou". Nevinnosť dvojčat sa striedala priam s vlčou chlapčenskou krutosťou na akú sa trénovali, v odhodlaní prežiť spolu vo dvojici v zmysle "kopance, bitka nebolia , bolí keď nás rozdelia" a tomu obetovali všetko aj sklamanie z vlastných rodičov. ()
Filmovědci se mohli z filmu poblejt, mně ale bavil, dětské herecké výkony jsou naprosto odzbrojující, velice subjektivní vyprávění se dost podobá své knižní předloze, která je sama o sobě boží. Tohle mě vždycky přivádí k zamyšlení - když je geniální předloha, žádnej div že je filmová adaptace dobrá, ne? No Velký sešit nicméně proti knížce neni žádnej průser, což je dneska asi úspěch, navíc přidal do deníkového vyprávění hezký záběry na přírodičku, žádnej kýč, krutá krajina, až se nemůže nikdo divit, že v ní klíčí takhle krutý osudy. Jak už jsem říkala, spratci mimořádně na facku, ale zároveň k uňuňání, stará bába jakbysmet, nejhůř z toho vyšli rodiče, jejichž role byla oklestěna pouze na to, jak jsou strašně k ničemu, stejně jako jejich herci. Ale to je fuk, konec filmu vyloženě nadchne a "uhrane", smaže všechny předchozí pochyby a proto pravděpodobně (jinak si to totiž vysvětlit neumím) vyhrál Velký sešit hlavní cenu v soutěži KVIFF. ()
Reklama