Režie:
Stephen LanceKamera:
Geoffrey SimpsonHrají:
Emmanuelle Béart, Harrison Gilbertson, Rachael Blake, Robyn Moore, Socratis Otto, Malcolm Kennard, Leah Purcell, Renaud Jadin, Hugh Parker, Monette LeeObsahy(1)
Film vypráví o netradičním setkání a prožití dvou výjimečných lidí. Šestnáctiletý Charlie Boyd (Harrison Gilbertson) prožije zlom svého života rovnou třikrát. Zjistí, že jeho matka má milence krátce poté, co najde svého otce oběšeného v garáži. Zlomený, zmatený a opuštěný Charlie potkává krásnou a tajemnou Maggie (Emmanuelle Béart), která mu dá nahlédnout do svého soukromí a do které se zamiluje. Na tom by nebylo nic zvláštního, kdyby Maggie nebyla profesionální dominou a Charlieho by nelákalo vše nabídnuté vyzkoušet - zjistí, že mu bolest pomáhá částečně zapomenout na prožité tragédie v životě. Ovšem Maggie je také jen člověk a společně s Charliem začíná řešit i svou, zdánlivě bezvýchodnou životní situaci... (baruskakov)
(více)Recenze (13)
Originální, na první pohled možná lehce zvrácený snímek, ale na pohled druhý už vlastně ne tolik zvrácený. Něco na tom je, na té teorii že bolest léčí bolest, respektive neléčí ale v konkrétním momentu se člověku při změně zdroje bolesti uleví. Princip je stejný asi jako u sebepoškozování. je tu hezky vidět jak všelijak může člověk trpět a vím, že to pravděpodobně zní zvráceně když to takhle napíšu, ale došlo mi, že prakticky jakýkoli podnět, ať už je to samota a pocit z odloučení, strach, beznaděj, zoufalství, vztek, pocit viny a v neposlední řadě teda fyzický podnět- to všechno člověka může bolet a právě to tenhle snímek skvěle ukazuje. Celé poselství by navíc nefungovalo bez vážně vydařeného obsazení, což pro mě bylo hodně milým překvapením. Líbila se mi i celková atmosféra filmu a i když nebylo prostředí ani scénář nějak pestrý tak to v tomhle případě zas tolik nevadilo, protože myšlenka relativně stačila. Děj má spád, přestože se vlastně nedějí žádné převratné zvraty nebo akce..prostě to plyne, velmi přirozeně ale svižně. Hudba je taky vydařená. abych mohla jít s hodnocením výš, musel by být snímek trochu propracovanější. Hlavně ty postavy. Více prostoru pro Charlieho matku a celou jeho situaci...více prostoru pro psychologii...Ano, v jednoduchosti je někdy síla a ano, je to povedený film (což jsem po pravdě zas tolik neočekávala) ale že by to bylo strhující veledílo, to si nemyslím. ()
Jedna z těch depresivnějších vztahovek mezi mladým nezkušeným klukem a životem protřelou dominou. Tenhle pár může na první pohled působit nepřirozeně, ale opak je pradou. Jizvy na srdci jsou v tomhle snímku spojovací článek titulních hrdinů a hlavní složkou celého příběhu. Pokud tedy někdo dostane film do merku z hlediska očekávání S/M scén může být zklamán, ne že by tam nebyly, jedna, dvě, ale o tom tento příběh plný vnitřní bolesti a touze po otevřené náruči, lásce a pochopení skutečně neni, ale pokud očekáváš krom intimně vyprávěného příběhu kvalitní herecké výkony, pak jsi na správné adrese. Emma patří mezi absolutní hereckou špičku a i zde dokazuje svou extratřídu, protože pokud už je v záběru vnímáš její herectví opravdu intezivně. Zatímco Emma je herecky sázka na jistotu, tak Harrison Gilbertson byl pro mě obrovský a příjemný překvapení, protože za Emmou herecky rozhodně nezaostával a svoje party si uhrál naprosto dokonale. ()
Možný spoiler : Je až neuvěřitelné do kolika rolí se dokáže Emannuelle Béart položit. A tady v tomto smutném dramatu to opět předvedla naprosto mistrně. Myslím, že je tenhle snímek poměrně dost podceněný a to je velká škoda. Možná mnozí očekávali něco zcela jiného a ono přišlo rozčarování, protože tohle není film o domině, která uspokojuje choutky sexuálních deviantů jen pro peníze. Je to o ženě, která je zoufalá jak raněná laň, ale svým jednáním působí naprosto opačným dojmem. Ta bolest je tam uvnitř ní, ano v srdci a je to hodně hluboká rána. Kdo jiný by to mohl nějakým nepochopitelným způsobem vycítit, než někdo také vnitřně zraněný a tím človíčkem je Charlie. Kluk, kterému je 16 let a Maggie, která by mohla být pomalu jeho matkou, to vycítí a nejen to je spojí dohromady. Co může asi udělat s tak mladým klukem pohled na Maggii při své práci. Ano, on jí tajně sleduje a tak záběry, jak svojí rukou jemně hladí hladinu vody v bazéně je všeříkající. Ano i on hrál naprosto přesvědčivě a já mu do písmene věřila tu touhu po objetí a lásce úplně stejně jako Maggii její rozervanou duši. Pro mě to byl silný niterný zážitek, který vyústil tak, jak musel. Výborná kamera, herecké výkony obou představitelů vše jen umocnily, díky. ()
"Děkuji Vám, má paní." Sex by neměl nikdy ztrácet šťávu, takže jsem pro ochoten ozvláštnit si ho různými způsoby a přesně o tom My Mistress není. Já jsem tedy nikdy necítil potřebu nechat si naplácat, zavírat se do rakve nebo napodobovat psa, ale proti sexu s dívkou v kostýmu dominy jsem dosud nenašel pádný argument. S dominou však nikoli, neboť mám rád své koule a její dominantní hlavince nerozumím. Jenže tohle bylo eroticky žhavé asi jako koupání naháčů na otužileckém Memoriálu Alfreda Nikodéma, takže divák nemrava si to zkrátka moc neužije. A na dramata, deprese a házení věcí do bazénu já zase až tak moc nejsem. ()
Překvapivě docela koukatelný snímek o domině ve středních letech a jejích mladém obdivovateli, který se od ní nechá rád potrestat, jen aby mohl být s ní. Film funguje hlavně díky slušným hereckým výkonům. V příběhu a scénáři už tolik nevyniká. ()
A hele, podívejme na klokany! Australská nezávislá produkční společnost vyhledávající nové domácí talenty objevila Stephena Lance. A je to trefa do černého. Jednoduchý až banální narativ je zrežírován velmi citlivě.____Upozornil bych u tohoto „pomalého“ neakčního, v podstatě uměleckého snímku na vysoký „koeficient zábavnosti“. Divák stále zůstavá v očekávání co se bude dále dít, aniž by toto nutně muselo platit i pro samotný závěr snímku - zde prostě konec musí být očekávatelný a Deus ex machina se naštěstí nekoná.____Po všech stránkách dokonalá Emannuelle Béart v roli sexy dominy svádí k jednoduchému konstatování: komorní drama jak bič, které ani náznakem nesklouzává k pompéznímu melodramatu. Produkce: Mini Studios ()
Sebevražda otce, obviňování matky, s-m vztah se starší ženou, jíž sebrali syna - deprese, deprese, deprese s dobrým koncem.... ()
Nechápu proč tak nízké hodnocení, já myslím, že se to moc povedlo. Smutnosmutný film o dvou zraněných lidech s naprosto skvělými hereckými výkony, Harrison Gilbertson by snad už nemohl být přesvědčivější. Režisérovi se povedlo díky skvělé kameře a hudbě vytvořit dokonalou atmosféru - vystihnout ten smutek, ale i napětí a dokázal tam vnést i trochu uvolnění (Charlie v rakvi nemá chybu). ()
Dobrý potenciál, ale nejako nebol úplne využitý. Každopádne tento film neurazil. 3,6. ()
Já teda nevím, ale mě to nějak do kolen neposlalo. Asi je to na mě málo úchylný...??? Připadalo mi, že to sice divákovi má potřebu něco říct, ale přijít na to, co...?? Tak nějak to nemá hlavu ani patu a vede to odnikud nikam. A v celé široširé Austrálii se nenašla hezčí ženská než tahle francouzská, už poněkud jetá "krasavice" s těma příšernýma (patrně nějakým botoxem upravenýma) pyskama? Co je na ní krásnýho?!? Tak možná ještě zezadu - lyceum, ale zepředu muzeum. (Jinak je to moje hodnocení č. 999:) ). ()
Objektívne tento film nebude mať na týchto, či iných filmových stránkach veľmi vysoké hodnotenia, ale pre mňa subjektívne sa jedná o jeden z najlepších filmových zážitkov posledných týždňov. Má to podobnú kostru príbehu ako taliansky film Maléna z 2000, kde sa mladý chlapec zúfalo zamiluje do oveľa staršej ženy a je jasné že fungovať to nebude a nemôže. My mistress má dve podstatné postavy a všetko dôležité sa odohráva len medzi nimi...ostatný dej, ako vzťah syna s matkou, nie sú zaujímavé. Emmanuelle Béart bola garanciou kvality a potvrdilo sa to, lebo drvivú väčšinu mojej pozornosti si vzala na seba, a preto som z filmu takmer nespustil oči...tiež sa mi veľmi páčili kostýmy, ktoré na sebe mala. Ku koncu a s príchodom nejakého toho romantického prvku to jemne strácalo na šarme, ale celkovo veľmi dobré. P.S.: Päťdesiat odtieňov sivej som nevidel, ale na 100% som si istý, že tomuto filmu sa kvalitou ani nepriblíži. ()
Chvílemi depresivní film s prvky BDSM, které se mi líbili. Učím mladého chlapce podřízenosti a pokoře, kterému ale emoce přerostli přes hlavu a těžko se jich zbavoval. 55% ()
Přečetla jsem si tu těch pár komentářů s hodnocením tři hvězdy a méně a zjistila jsem, že s nimi nesouhlasím. V dobrém slova smyslu. "Další cukr?" ()
Reklama