Režie:
Josef Abrhám ml.Scénář:
Josef Abrhám ml.Hrají:
Pavel Landovský, Jan Kačer, Vladimír Pucholt, Josef Abrhám, Libuše Šafránková, Kristýna Hrušínská, Nina Divíšková, Jiří Krejčík, Jan HrušínskýObsahy(1)
Film Hoteliér není pouhý záznam zkoušení hry, ale především intimní pohled do vztahů mezi jejími jednotlivými protagonisty. Nejde ani o klasický dokument, protože hranice mezi hraním, tvorbou a záznamem reality je v něm až příliš tenká. Film tak reflektuje nejen stárnutí vynikajících autorských herců, ale i jejich vztah k dnešnímu světu a zklamání z toho, jak dnes vypadá český film a divadlo. Vypovídá o jejich obavách, tužbách a snaze ještě ze sebe vydat to nejlepší. (Artcam Films)
(více)Recenze (29)
Původní záměr Jana Kačera nazkoušet Landovského text a motivovat ho tak k hereckému znovuzrození se v dokumentu projektuje do obtížného procesu, který režisér zachycuje i v momentech, jež nemusejí být všem hercům příjemné. Spíše než dokument vnímám film jako reality show, která bez filtru zachycuje česká herecká esa v intimních i nekomfortních situacích. Nechci vidět Landovského ve spodkách, nechci slyšet vulgarismy, nechci být svědkem hádek. Vztahová dynamika působila autenticky a mně příjemná nebyla. Potěšil mě Pucholt, jeho zájem o kamaráda a jeho noblesa. ()
"Proč to točíte, čůráci?" ()
Kačer s Abrhámovic synkem jsou celkem slušný hyeny. Jediný přínos vidim ve zjištění, že Pucholt ještě žije. Dále viz Marigold. A koně, ty-vole. ()
Viděno 8. 4. 2018 na festivalu Bystřické filmové jaro s komentářem obou hlavních (žijících) protagonistů Jana Kačera a Vladimíra Pucholta. Silný moment konfrontace Libušky Šafránkové a Kačerem, na kterém bylo v průběhu dokumentu vidět, že sám pochybuje. Ale ta zarputilost režiséra a kamarádka, který je přesvědčený, že jediné, co Lanďákovi pomůže je dostat ho na jeviště, byla hodně působivá. Myslím si, že je dodnes přesvědčený, že udělala dobře. Necítím se v pozici nějakého pomyslného soudce, který by tento konflikt rozsoudil, hodnotím pouze dokument a ten se povedl. Jenom mě mrzí, že sjem zatím neviděla divadelní hru Hodinový hoteliér, protože si stejně jako Vladimír Pucholt myslím, že je dobrá. ()
Rozporuplní věc. Jednak je až odporně voyeurský v tématu stáří a jasné demence člověka, který dost možná ani nemá duševní stav na takové výši, aby mohl adekvátně souhlasit s natáčením/výsledným filmem a na druhou stranu je neskutečně zajímavé pozorovat Kačera, který odmítá akceptovat Landovského zdrav. stav a... A dále jen telegraficky -- z Pucholta je lékař a ještě k tomu tak skvěle koexistující s člověkem s demencí? Skvělý! -- Mladej Abrahám je hyena -- Starej Abrahám se před kamerou vlastního syna evidentně necítí dobře -- Jediná Libuška Šafránková má koule -- ende -- ()
Ano, myšlenka povzbudit Lanďáka, přivést mu kámoše, nazkoušet jeho hru ať už dopadne jakkoliv, hlavně, že ho na chvíli vytáhne z rezignované trenýrkové letargie, je pecka, ovšem realizace lehce vázne. Kačer se ukazuje jako bezcitný arogantní sobec, kterému jde vlastně hlavně o to, být znovu aspoň trochu režisér, ať už to zastírá jakkoliv, vystrašená Libuška, která v něčem přecejen pravdu bude mít, Josef Abrhám stojící mezi nimi a zlatíčko Pucholt, který se prostě přizpůsobí. A samotný dokumet? Kýčovití koně jsou až absurdním amaterismem, režisér zapomíná na hranice trapnosti (viz otravní kameramani u Pucholta) a celkově spíš s kamerou stojí u pár scének, které bez větší výpovědní hodnoty řadí za sebe. Dvě hvězdičky za dobrý zvuk, schopnost sehnat tak velký tým kameramanů a pár hlubších momentů, které se filmu odepřít nedají... ()
Filmů o filmu jsem viděl spousty, ale dokument o přípravě divadelního představení asi poprvé. Nevím, jak to bylo s Landovským, a zda měl tedy pravdu Kačer či Šafránková, ale aspoň (stejně jako Pucholt) na projekt nějaký názor měli. Zato Abrhám vypadá, že jim tam jen dělá statistu. Jeho syn zase asi normálně dělá pro bulvár, protože když ho Pucholt vyhodí dveřmi, tak už je za chvilku s kamerou za oknem. Takže k dokonalosti to má daleko, ale jako záznam setkání dávných hereckých kolegů to smysl má. ()
Režisérovi by měl nějaký příčetný dramaturg říct, že ty scény s koňmi jsou naprosto kýčovité a sráží vcelku pozoruhodný film s několika silnými momenty do podprůměru. ()
Kačer se ve své ctnosti snaží zkrotit Lanďáka, jenž však zůstává klející, odsekávající, rezistentní, ale v každém okamžiku svůj, čímž nakonec cvičí Kačera, znejistí ho až do morku kosti a donutí k několika přirozeným, a zcela nectnostným reakcím. I proto je moc dobře, že Kačer něco takového inicioval, díky tomu totiž vznikl pozoruhodný dokument o svérázné krásné (nejen) Lanďákově duši. ()
Trochu smutné bilancování hereckých legend a především Pavla Landovského. Je na něm vidět, že už se velmi blíží konci, ale ještě více je na něm vidět, že už to skoro vzdal. Pak ale přece jen dojde k malému záchvěvu toho, co by se dalo považovat za jeho hereckého génia. Budiž mu země lehká. Dokument spíše průměrný. ()
"Přátelé, je potřeba lid vyzkoušet. Natočíme dokument s otřesnou kamerou, ale skvělými herci. Bude to dokument o tom, jak se Landovský k životu přivede. Sice ve skutečnosti se to nepodaří, ale o tom to je. Pokud to bude mít na ČSFD alespoň šedesát procent, je jasné, že lidé kašlou na kvalitní kameru a zvuk. Hodnotit budou protagonisty, které znají z klasik Československé filmové éry. A to bude naše vítězství." Takhle určitě neprobíhala preprodukční debata před natáčením tohoto velice zajímavého dokumentu. Nicméně pravdou je, že kamera a střih je velice podprůměrný a zvuk též nedosahuje obrátek, na který jsme u profi filmu zvyklí. Celé to působí dosti chaoticky, neuceleně. Ovšem neberte to jako výtku kvůli které se na tento film nepodíváte. Celek není dokonalý, ale je to krásný pohled do závěrečné éry života jednoho slavného zahořklého herce a jeho přátel, co se mu snaží pomoci. Film pak nastoluje otázku, zda je dobré pomáhat někomu, kdo o pomoc ani nestojí, a že ve výsledku všechna světská sláva je jen ta polní tráva, která nakonec usychá. Je to smutné, ale pravdivé. A za tento pohled a zajímavá moudra z konfrontace pana Kačera a Libuše Šafránkové, uděluji: 65% ()
Dokument zarazeny do programu Ceske televize z duvodu umrti Landovského ma urcity naboj prave diky nemu. Jinak tento dokument hodnotim jako zcela zbytecny, takove to radoby umelecke plkani o zivote není nicim originalni a divak si z tohoto dokumentu nemá co vzit... ()
Syrové autentické smutné... ()
Jeden z nejlepších dokumentů o přátelství a stáří, co jsem za poslední dobu viděla.... Možná, že k tomu, aby ho tohle zasáhlo, fakt musíte mít "odžito" a mít pár kamarádů, které Vám stáří mění před očima a kterým byste hrozně rádi nějak pomohli a nevíte, jestli ta Vaše pomoc je ta pravá... Osobně rozumím i postoji Kačera i postoji Šafránkové, ale až to budu já mít "za pár", moc bych si přála mít kamarády, kterým bych stála za takovýhle "štrapáce"!!! ()
Ztráta času. ()
Námět na dokument o muži, který asi trpí stařeckou demencí, ale protože je umělec, tak to všichni kromě Libuše Šafránkové přehlíží, je tak trochu neetický, už proto, že mu přítomnost kamery možná docela vadila.... Asi by bylo lepší, aby si lidi umělce pamatovali jako zdravého a plného sil než takto. Ale i tak mi to přišlo tak nějak citlivé a podnětné. ()
Všechny přítomné herce obdivuji, ovšem pravda je, že s Landovským vyjít bylo těžké nejen na konci jeho života. Nejsem si jista, nakolik je tento dokument skutečně tím, čím má být. Tedy autentický, nikoli částečně hraný (např. rozepře mezi panem Kačerem a L. Šafránkovou). Myšlenka přivést zpátky k životu kamaráda, který už to vzdal, je moc pěkná. ()
Zpočátku jsem byl dost rozpačitý, ale postupně jsem tomu přicházel na chuť, až mě to úplně vcuclo. Zejména jemné předivo vztahů mezi Kačerem, Landovským a Pucholtem, které se postupně vyjevovalo, bylo až dechberoucí. Úplně nejsilnější ale byl dialog mezi Kačerem a Šafránkovou. Sice zvláštní dokument, ovšem o některých aktérech toho vypověděl mnohem víc, než zvládají tradičnější formy tohoto žánru, protože neklouže po povrchu, ale jde až hluboko pod něj. ()
Kdo miluje Činoherák a hlavně herce, kteří v něm hráli, ten si bude libovat. Vtipné, intimní, občas smutné. Velmi milý a příjemný zážitek. Vřele doporučuji. 90% ()
Zajímavé nakouknutí do zákulisí procesu tvorby a taky do kuchyně a talířů těch, které jakoby důvěrně známe. Nevím, kolik tam bylo retuše a nakolik mohla být nevnímána kamera, ale i tak zůstalo dost pro poodkrytí charakterů jednotlivých postav, tentokrát v roli sebe sama. Pro mě - příjemná rehabilitace P. Landovského a znovuokouzlení V. Pucholtem. ()
Reklama