Režie:
Aki KaurismäkiScénář:
Aki KaurismäkiKamera:
Timo SalminenHrají:
Markku Peltola, Kati Outinen, Juhani Niemelä, Kaija Pakarinen, Sakari Kuosmanen, Annikki Tähti, Anneli Sauli, Elina Salo, Outi Mäenpää, Esko Nikkari (více)Obsahy(1)
Z vlaku přijíždějícího do města vystoupí muž s cestovní brašnou, ale ještě než stačí dorazit na místo určení, je přepaden, zmlácen do bezvědomí a okraden. Muž se nějakou dobu potácí na hranici života a smrti, ale díky péči dvou bezdomovců se po čase uzdraví, aniž ovšem nabude ztracenou paměť. Neví, jak se jmenuje, odkud přišel, čím je, nicméně projevuje činorodost, jíž imponuje nejen svým novým přátelům bezdomovcům, ale i nepříliš půvabné a nemladé důstojnici Armády spásy Irmě. Poté, co ho odmítne pracovní úřad, protože nemá jméno ani doklady, začne muž vypomáhat v kancelářích místní Armády spásy a sbližuje se nejen s Irmou, ale také s kapelou, která si pod jeho vedením osvojí zbrusu nový repertoár a stane se populární. Po konfliktu s policií, jež zveřejní fotografii člověka, který neví, kdo je, se přihlásí mužova minulost. Jak s ní naloží, když už si vybudoval novou identitu a je mu v ní dobře?
Film byl v rove 2002 oceněn v Cannes Velkou cenou poroty a představitelka Irmy Kati Outinen získala Cenu za ženský herecký výkon. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (142)
Akiho postavy väčšinou hľadajú útek zo spoločenského okraja. Tu je príbeh ozvláštnený o (thrillerový) aspekt amnézie, vplyvom ktorého sa hl. postava dostáva priamo a doslova na perifériu spoločnosti, medzi bezdomovcov a Armádu spásy. (Westernové) Klišé o príchode cudzinca vlakom je ironizované: ani on sám nevie, kto je. Tak, ako mám rád Akiho postavy, tejto konkrétnej láske som však akosi neveril. Nekazilo mi to našťastie celkový dojem z filmu. Za režisérove trademarky tu kopú: dvorní herci (v Cannes ocenená Kati Outinen, zosnulý Matti Pellonpää na fotke zavesenej v bare), mlčanlivosť, absurdnosť, jukebox, psík, vystúpenia kapely. ()
Lehký existenciální film se záblesky humoru. Chlápek bez úřední identity a bez minulosti si buduje nový život v nejnižších patrech společnosti odměřeného severského velkoměsta a pomalu zjišťuje, kým vlastně je. Časem se dozví i svoji starou identitu, ale přesto zůstane u svého nového života, který, přestože je těžší a "špinavější", je hlubší a zajímavější než ten starý. Občas je lepší vše hodit za hlavu a začít od začátku a od samého dna... ()
Jak bývá u režiséra Aki Kaurismäkiho zvykem, opět se věnuje lidem na okraji společnosti. Tentokrát sledujeme příběh muže, který kdovíproč přijíždí do Helsinek, hlavního města Finska, ale sotva večer vystoupí z vlaku, je v místním parku přepaden a okraden. Po ráně do hlavy však ztratí paměť. Najde útočiště v komunitě dělníků, kteří bydlí v plechových a unimo buňkách na kraji města u přístavu, ale brzy si musí najít práci, aby si vydělal na nájem. Brzy poznáme životy dalších „místních“ obyvatel, ale také jedné členky Armády spásy, do níž se muž bez minulosti zamiluje. Když už to však vypadá, že našel ve svém novém životě jakousi identitu, objeví se informace o jeho dřívější totožnosti a on musí čelit jak minulosti, tak současnosti a vybírat. Jak je u Kaurismäkiho zvykem, obejde se bez mnoha dialogů, vypráví spíše obrazem, gesty, pohledy, detaily, takže divák sám si skládá mozaiku pocitů a příběhu samotného. Ne každému t může vyhovovat, pokud však na podobný způsob vyprávění přistoupíte, zjistíte, že máte stále co nového objevovat – a možná popřemýšlet i o sobě a svém životě. Bohužel se nám nedostává na DVD obrazově plnohodnotného produktu. Jde o pouhý letterbox, který sice v sobě ukrývá širokoúhlý přepis 1,85:1, ale celkový formát je 1,33:1 (4:3), takže při zvětšení na obrazovku televizoru se kvalita výsledného obrazu zhorší. A přitom všechna tři další světová vydání mají obraz anamorfní širokoúhlý... Zvuk finský a český mají však již kvalitu Dolby Digital 5.1. Titulky si pak jde vybrat české. Ani bonusů moc nenajdeme. Hned po vložení disku se automaticky spustí trailer na film Věčný svit neposkvrněné mysli, v docela mizerné obrazové kvalitě, v nabídce bonusů samotných najdeme ještě trailer na tento film a na odvarový snímek Nikde v Africe. Kromě kompletního českého menu již na disku najdete jen fotogalerii. Škoda. ()
Asi najoblúbenejší a najznámejší Kaurismakiho film. Vyznačuje sa tým, čo majú na ňom jeho priaznivci radi, čiže svojbytnými postavičkami, suchým humorom a happy endom. Teda aspoň podľa toho, čo som od neho videl. Jednoduché posolstvo sa v európskom arte vidí dosť poskromne, hlavne, ak má byť pozitívne. Kaurismakimu sa darí bezkolízne prepojiť rozprávkovosť a tvrdú realitu fínskej lúzy. ()
Nevím přesně, kdo určuje žánr u filmů v téhle databázi, ale tenhle film je všechno, jenom ne "Romantická Komedie" a ještě k tomu "Fantasy" ! :) ... Hezký film, při kterém si vedle hlavního hrdiny i vy (pokud máte srdce) uvědomíte, že ne všechno co bereme jako samozřejmost je důležité. Poznávání daleko důležitějších věcí na mě ale nepůsobilo tak silně, jak jsem si představoval .... u mě 70%. ()
Galerie (42)
Zajímavosti (3)
- Na fotoportrétu, kterého je možné všimnout si na stěně během scény v baru, je Matti Pellonpää, který hrál v několika Kaurismakyho filmech, než v roce 1995 náhle zemřel. (oje)
- Film získal v roce 2002 Velkou cenu poroty v Cannes. (Terva)
- Stejnojmennou divadelní adaptaci scénáře uvádělo od roku 2010 Dejvické divadlo v režii Miroslava Krobota. (skudiblik)
Reklama