Režie:
Damien ChazelleScénář:
Damien ChazelleKamera:
Sharone MeirHudba:
Justin HurwitzHrají:
Miles Teller, J.K. Simmons, Paul Reiser, Melissa Benoist, Austin Stowell, Nate Lang, Chris Mulkey, Damon Gupton, Max Kasch, Jayson Blair, April Grace, C.J. Vana (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Andrew Neiman je devatenáctiletý jazzový bubeník, který sní o slávě, ale není si jistý tím, zda se jeho sny někdy naplní. Pronásledovaný neúspěšnou spisovatelskou kariérou svého otce je rozhodnutý vystoupat až na samotný vrchol nejprestižnější hudební konzervatoře. Jednoho večera na Andrewa, který právě cvičí na bicí, narazí Terence Fletcher, dirigent, proslavený svým učitelským talentem ve stejné míře jako svými nemilosrdnými praktikami. Ačkoliv si spolu toho večera příliš mnoho nesdělí, probudí Fletcher v Andrewovi touhu dosáhnout svého cíle. K Andrewovu překvapení dalšího dne Fletcher požádá o to, aby byl Andrew přidělen k jeho kapele. Tento jediný čin mladíkovi navždy změní život. Zpočátku je Andrew nucen fungovat pouze jako „záskok" a otáčet partituru hlavnímu bubeníkovi. Ale na příští soutěži, které se kapela účastní, hlavní bubeník řízením osudu či něčím přičiněním ztratí svou partituru. Andrew, který zná celý part nazpaměť, dostane šanci hrát. Ačkoliv se tímto činem odcizí ostatním hudebníkům, kapela soutěž nicméně vyhraje a Andrew má šanci stát se Fletcherovým novým oblíbencem. (Falcon)
(více)Recenze (1 392)
Jedna věc mi nejde do hlavy, takže mi s tím trošičku pomozte. Jak může někdo, kvůli cíli stát se mistrem světa amoleta v plácání klacíků na bubny v JIZZu (rock pochopím, ale JIZZ?!?!?!), dát kopy takové slaďoučké kobře? Ne nutně musí být všichni velikáni, ať už v jakémkoli jiném oboru, závislí na heráčku nebo být teplejší o pár stupňů. Stačí být prostě blbec, ale tak tuhle chybičku prominu, protože sem se "bavil", velmi to odsýpalo, mělo to spád, který osobně přisuzuji dobrému, dravému střihu a citu pro detaily. Velmi vhodné taky bylo se moc nestarat o rodinu, nebo právě o kobru, což umožnilo dát větší a hlubší prostor právě jen vztahu Ondráška k hudbě či k jeho nacistickému učiteli. A to mi taky nedá spát...jak to, že je "lehčí" zahrát záporáka než klaďase? Každopádně, ani jsem nedoufal v drama roku 2014 a proto je mi taky líto, že jsem šel na Birdmana a ne na totoc. Já jsem prostě ten blbec, jak jsem zmiňoval o pár řádků výše. ()
Další kandidát na panáčka s mečem. Simmons je naprosto neuvěřitelný a kdo říká, že umanutost nemůže táhnout celý film tak se šeredně plete,protože tady jsou blázni hned dva. A navíc hudba! Hudba! Celý film jen tepe rytmy, synkopy, bum činely, bum kopák... Jazzové melodie vás pohltí a celý film proťukáte do opěradla. Řemeslně se navíc podařilo zabírat velmi dobře detaily a střih patří k velice podařeným. Od absolutního hodnocení mě dělí jen nesympatický hlavní hrdina a místy otravná psychologie. ()
wow. pre mňa nezabudnuteľný a dych vyrážajúci zážitok, film o všetkom čo nás poháňa za tým byť najlepší- J.K.Simmons DOKONALE stvárnil pedagóga akých veľmi postrádam, rozhodne žiaden zloduch, najväčší kráľ a zo záveru som skoro dostal infarkt. výnimočný zážitok a veľké prekvapenie. ()
Uff. Uff. Nejlepší film o svinstvu jakým je hudba? ()
Kterak jen autisté/aspergeři dosáhnou met nejvyšších. Film o tom, co se musí obětovat umění (v tom méně artovém a více artistickém smyslu) , který se určitě nebude lidičkám zamlouvat, protože narušuje snad všechny jejich hodnoty (láska, rodina, konformita, bezpečí). Formálně nejde o nic mimorádného, ale funguje to dobře a ve svém sdělení je to až pubertálně umanuté a černobílé, což je vzhledem k obsahu sdělení asi nezbytné. 3,6 hvězd ()
...je celkem jedno, jestli máte rádi jazz, nebo tomu vůbec nerozumíte...potu, krvi a zarytosti mezka rozumí asi všichni... Jen škoda, že k takovému opulentnímu filmovému "nedopatření" dochází maximálně dvakrát za deset let. ()
Intenzivní! ()
265. Pot, krev a slzy, skutečnost bez nadsázky. "Je nějaká hranice?" Je vůbec nějaká obecně přijatelná mez? Kdy se přísné a důsledné jednání už mění v týrání, surové, bezohledné uplatňování osobních ambicí jedněch vůči těm druhým? Kdy je to ještě účelné motivování k osobnímu rozvoji nadání a kdy už jen surový útlak, vydírání s mnohdy tragickými důsledky? Tak významné zamyšlení evokuje toto obsahově i ztvárněním výrazné dílo, prozatím mé největší letošní filmové překvapení, velmi silné, působivé komorní drama z prostředí hudební konzervatoře, místa s už tak vyhrocenou soutěživostí, kdy rozdíl mezi lepšími, úspěšnými a těmi horšími, neúspěšnými je vymezen jen zaujatým názorem hodnotitelů, jen jejich náročností, která se může vystupňovat v surovou šikanu, bezmeznou zlovůli z falešného pocitu oprávněnosti k takovému jednání, obraz uplatňování neomezené moci, který svým závažným sdělením jednoznačně přesahuje v mnohem rozsáhlejší šíři nastavený rámec, zasahuje i jiné oblasti, mimo umělecké prostředí, avšak neméně zhoubně. (10/10) ()
Potkat člověka jako je Fletcher by mě nejspíš dohnalo k slzám... A kdyby na mě ještě navíc promluvil, sepsala bych dopis na rozloučenou a vysypala na stůl všechny prášky, co se doma dají najít. Famózně zvládnutá role pedantského tyrana, kterého se vám přesto v jednu či dvě chvíle zželí, a zasloužený Oscar. Jazzová hudba samozřejmě výborná a závěrečná tečka - střih... Jsou tou pátou hvězdičkou. ()
Konflikt je ten primárny zdroj o ktorý som sa chcel a mal ako divák opierať. Konflikt je kľúčový bod a taktiež , v tomto prípade, aj mystifikácia. Medzi oboma postavami nepanuje len insitná a zle zvládnutá rivalita, emócie sú do maximálnej možnej miery autentické. Jediný ( a snáď i základný ) problém ktorý som pri tom vnímal, že každá verbálna aj atmosferická potýčka bola natoľko impulzívna, že životy za pozadím tohto jadra boli príliš málo uveriteľné a flagrantne vykonštruované. Malo to takmer ráz nechceného dokumentárneho filmu a preto aby si to zachovalo charakter " nútenej sondy " to chcelo aj poriadne " premastené " žily samotného fungovania postáv v intímnom svetle . Americký ľúbostný klin je skôr obligátnou formulkou, než interesantným podkladom pre postranné záujmy hlavného protagonistu. Ale to je len môj plebejský subjektívny názor. ()
Drastické vyobrazení jednoho snu a cesty k jeho uskutečnění. Bubenické tríznění dlouhé necelé dvě hodiny je pro silné nervy, ale divácky opravdu atraktivní, i přesto, že hudba samotná nemusí každému sednout (ani mě neoslovila). Filmově a herecky excelentní. ()
Moc hezké to bylo a také se mi to líbilo, moc. ()
Skvělé hudební drama s dokonalým tempem, soundtrackem a hereckými výkony v hlavních rolích. Upřímně nejsem fanouškem hudebních filmů, ale to, co se povedlo režisérovi Damienovi Chazellemu, je ukázkou toho, že nezáleží na tom, zdali jste milovníkem či odpůrcem určitého žánru, ale na kvalitě zpracování. Whiplash je po všech stranách skvělým filmem, má gradující příběh s hlubokým podtextem, minimalistické herecké výkony a baví, přestože se týká poměrně závažného tématu. Každopádně úspěch snímku stojí především na výkonu J. K Simmonse, z jehož role pedantského dirigenta naskakuje chvílemi husí kůže a zlatou sošku si rozhodně zasloužil. Moje hodnocení 80%. ()
tuc tuc tuc bum bum tuc tuc tuc bum bum ... Ešte stále mi v hlave znejú tie bicie. J.K. Simmons predviedol skvelý, nie len herecký koncert. Dokonale vyhrotená psychologická vojna medzi hudobníkmi, ktorá nemá víťaza. ()
Při sledování jsem si vybavil extrémně fyzické filmy Steva McQueena, tohle je přesně ten samý způsob, jakým se vám dílo snaží zažrat pod kůži a nutno uznat, že se mu to daří perfektně. Oddechové scény zpomalují zběsilý puls nastavený hudebními výstupy, jen abychom se k bubnům mohli zase co nejdříve vrátit. Z osobního hlediska mám k výsledku pár výhrad, například scéna s autonehodou už na mě působila trochu ad absurdum, ale všechno nějak přispívá k tempu, vývoji děje a výše zmíněnému fyzičnu, takže nakonec proč ne. K Oscarům nemám co dodat, ve všech třech kategoriích, které Whiplash vyhrál (střih, zvuk, vedlejší herec) mě bez zaškobrtnutí oslovil. Nerad bych nějak degradoval práci všech ostatních, kteří se na filmu podíleli, ale mám pocit, že minimálně polovina toho všeho stojí na J. K. Simmonsovi. Asi 85 % ()
Hlášky: Terence Fletcher: - "Mimochodem, Metz nehrál falešně. To ty, Ericsone. Ale to on nevěděl. A to stačí." & Terence Fletcher: - "Neymane, zasloužil sis to. Náhradníci utřou krev z mých bubnů." & Terence Fletcher: - "Neexistujou dvě horší slova než 'dobrá práce'." ()
Strhující souboj ega (a snad i nepatrný kousíček něčeho víc). ()
To je tak, když maniakální bubeník potká ještě maniakálnějšího učitele hudby :-) 85% ()
-> Traffic naprosto úderně a přesně. ()
Ruc tuc tuc tuc bang bang bang! Kdosi tady v komentářích psal, že je tenhle film úderný. Myslím, že to je slovo, které tenhle film vystihuje opravdu dokonale. Člověk nestačí zírat, jak hlavní hrdina mlátí do bubnů a činelů, jak z něj teče pot a krev ve snaze dosáhnout dokonalého zvuku. Jo, hudba je dřina. A bolí. Líbilo se mi, že si film vzal jedno téma - v tomto případě bubnování - a dovedl ho do extrému. Něco podobného před pár lety udělala Černá labuť s baletem a taky to fungovalo. Podle mě je to lepší recept na oscarový film než srdceryvné lidské příběhy ala Theory of Everything. ()
Reklama