Režie:
PifKamera:
Roberto ForzaHudba:
Santi PulvirentiHrají:
Cristiana Capotondi, Pif, Ginevra Antona, Alex Bisconti, Claudio Gioè, Barbara Tabita, Antonino Bruschetta, Enzo Salomone, Domenico Centamore, Totò Borgese (více)Obsahy(1)
Film zobrazující zhoubný vliv Cosa Nostry na obyvatele Sicílie sleduje obyčejného chlapce Artura, který se od dětství až do dospělosti potýká se životem, láskou a zločineckou mafií v Palermu. Palermo sedmdesátých až devadesátých let je ve snímku zachyceno jako město, v němž šlo zapírání ruku v ruce s potlačovanou tolerancí. Zuřila tady totiž krvavá válka o nadvládu mafie a atentáty na mafiánské rivaly i protimafiánské křižáky byly na denním pořádku. Vyprávění z Arturovy perspektivy, která příběhu dodává hravější tón a rozpustilý humor, chytře nastiňuje, jak úslužnost a předstíraná slepota umožnily Cosa Nostře vzkvétat až do doby, kdy vraždy vysoce postavených osobností konečně otevřely lidem oči. Kolem toho všeho se točí Arturův vztah s krásnou spolužačkou Florou, která zůstává objektem jeho milostného zájmu až do dospělosti. (Cinemax)
(více)Videa (9)
Recenze (52)
Na to, že jde o film z evropské dílny, kterou rád nemám, to nebylo až tak špatné. Obě části (dětská i dospělá) mi přišly kvalitativně vyrovnané, každá z nich měla něco do sebe. Suma sumárum jde o milostný příběh promítnutý na netradičním pozadí mafií sužovaného Palerma. Co mě přesvědčilo dát tři hvězdy, to byl úžasně provedený konec snímku. 60 % Oblíbená část- závěrečné procházení se se synem ()
Ze začátku jsem byl z tohoto filmu takovej nejistej. První půlka byla vyprávění z pohledu dítěte, která byla fajn, ale těch legračních záběrů tam také nebylo úplně moc. Hrozně se mně ale třeba líbilo, jak ten malej kluk měl to obrovský nadšení pro toho politika, že si ho lepil i na záchod. To bylo dobrý. Naštěstí, když už mě to dětství trošku začalo nudit, najednou se film překlopil do své druhé půlky a ta pro změnu vyprávěla příběh tohoto dítěte už v dospělosti, kde si začal hledat práci. Ta druhá půle se mi nakonec líbila o trošku více, protože v mnoha ohledech byla absurdní. Popravdě ale i ona postupně vytvořila takový ten pocit nudy, kde divákovi nezbyde, než čekat na nějaký šok, který by film zase trošku oživil. V tu ránu ale přišel závěr, kde režisér Pif vše uzavřel tak neuvěřitelně lidsky a s takovým obrovským poděkováním těm, kteří proti mafii bojovali, že jsem šel spát s obrovským nadšením z dobře ukončeného filmu, ale zároveň se smutným pocitem, co všechno za zvěř na tomto světě existuje. ()
Pojedeme k moři tak trošku na italský způsob. Lehce úsměvný,(hlavně první polovina), která vyprávěná dětskýma očima má svoje nezaměnitelné kouzlo, které však funguje až skoro do konce. Vůbec by mě nenapadlo, že se dá na takto silné a citlivé téma natočit film v naprosto uvolněném a komediálním duchu, který na konci dokonce vyzní jako pocta všem bojovníkům proti mafii. Ale Pif ukázal, že v Palermu je možné skoro všechno a já jsem proti tomu absolutně nic nenamítal. ()
Na začátku filmu vyletí křivka nadšení nebezpečně vysoko a film si tak nasadí laťku, kterou zhruba od poloviny není schopen udržet. Postupně se propadá níž a níž do propaganditického patosu a ztrácí svůj počáteční svěží humor. Poněkud nešťastný způsob jak někomu vzdát hold či vyjádřit posmrtnou úctu. ()
Až doteď jsem si myslel, že dokonalým koncům francouzských filmů se nic nevyrovná, ale tenhle film to dokázal. Tak krásný konec plný úcty a piety jsem snad ještě neviděl. Pokud jde o zbytek, tak film má dvě poloviny dětství a dospělost. Ta děstká část je krásná, protože dává do kontrastu drsnou realitu Palerma s dětsky naivní poetikou vidění světa a dětskou láskou a právě láska a mafie jsou spojovací můstek pro obě části filmu. Ta dospělácká část jak už to tak bývá mě přišla všednější a v kontextu s první půlkou ne tolik vymazlená, ale ten nádherný závěr to všechno vynahradil. ()
Galerie (26)
Photo © 49. MFF Karlovy Vary 2014
![Mafie vraždí jenom v létě - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/577/158577718_0d46f5.jpg)
Zajímavosti (10)
- Pietro Grasso, bývalý národný prokurátor proti mafii, ktorý bol v tom čase predsedom Senátu, označil tento film za najlepšie kinematografické dielo na tému mafie, aké kedy videl. (Arsenal83)
Reklama