Režie:
Matteo GarroneKamera:
Peter SuschitzkyHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Salma Hayek, Vincent Cassel, John C. Reilly, Stacy Martin, Shirley Henderson, Toby Jones, Alba Rohrwacher, Guillaume Delaunay, Bebe Cave, Giselda Volodi (více)Obsahy(1)
Režisér slavné Gomorry (2008) tentokrát opustil současnou realitu a vydal se do světa pohádek, jak je na počátku 17. století zapsal neapolský básník Giambattista Basile, z jehož díla Lo cunto de li cunti později čerpali všichni slavní pohádkáři. V jeho filmu, natočeném v angličtině, panují ve třech sousedících říších v nádherných hradech a zámcích králové a královny, kteří mají různé slabosti, touhy a trápení. Vedle princů a princezen se tu vyskytují divní živočichové a obludy, obři a draci, ale také kejklíři a pradleny, protože všední si tu podává ruku s nadpřirozeným, vznešené s vulgárním, surovost s něhou, dramatické s komickým. Imaginace režiséra a jeho spolupracovníků vytvořila až barokně opulentní dílo s výraznými odkazy na dějiny umění a hudby, ale také s potutelnými postřehy o neměnných vlastnostech a chování lidí... (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (233)
Pohádka od Pasoliniho? Erben by záviděl - kdeže oči naší Dory! ()
Tak trochu jiná pohádka, která si díky tomu, že není směrována na děti může dovolit používat aspekty, které jsou jinak "zakázané." Smrt, brutalita, sex, temnota, nahota, nechutnost a tak dále, což není pouze plus,, ale Garrone to byl do pohádkové světa schopen velmi uvěřitelně zakomponovat a vše funguje, tak jak má. Větší problém už pak mám s prolínáním příběhů, asi bych byl za rozdělení filmu na tři části, protože takhle to občas působilo zmateně a nepřehledně. Nejhůř nakonec dopadl příběh královny Salmy Hayek, nechápu to. Nedostalo se mu žádného konce, neměl skoro zápletku, byl vyloženě o ničem a pak prostě zmizel a ke konci se prolínaly jen dva zbylé příběhy. Nejzajímavější byly asi stařeny toužící po mládí, což mi také jako jediné nepřišlé jako vykrádačka známých pohádek, ale znám jen ty české, takže kdo ví... ()
Na první dobrou funkční - u obří blechy jsem se smál i ošíval odporem, u stařeckého beauty salonu jsem se pobaveně mlátil do hlavy a u obřího netopýra se kroutil zhnusením. Jenomže ten film je šíleně nekreativní. Doslovným přepisem nekompromisních pohádek s minimem tvůrčího vkladu celé dílo znemožňuje vychovat si v divákovi jakoukoli empatii k čemukoli. Díky formální statičnosti vlastně slouží výlučně jako ilustrace, kde na jednu stranu fascinuje přízemní moderní syrovostí a brutalitou, na stranu druhou si ve všech ostatních ohledech zanechává svoji pohádkovou nadsázku. Je to, jako kdybychom na konci Popelky se Šafránkovou měli detailní záběry na to, jak si její nevlastní sestry řežou paty a odsekávaj prsty, aby se vešly do střevíce. Druhý Faunův labyrint se zkrátka nechová. ()
Garrone se pokusil o modernější převyprávění pohádek a na rozdíl od výsledků snahy amerických převyprávění Popelek a Sněhurek výsledek není jalový. Tohle jsou necenzurované verze pohádek, které se nejspíš vyprávějí italským dětem, a ano, uvidíte sex, morbidní i zkrátka bizardní scény. Však i otec princezny s myším kožíškem se s ní chtěl oženit, protože tolik připomínala svou matku. Moje oblíbené části Pohádky pohádek jsou scény s nadrženým králem Casselem a stařenou a obří blecha Tobyho Jonese. Největší problém je, že dva ze tří příběhů sice nějak končí, ale nemají tah na branku. ()
Tak předně...! v žádném případě tento film nepouštět dětem, jelikož na některé scény je i 18 let mladý věk. Přenádherné kostýmy, neskutečně líbivá scénická hudba, celý film barevný v úžasných lokacích, nemluvě o výběru obsazení. Biják je rozdělen na tři navzájem propletené děje ze třech královstvích. Každý příběh má svojí pohádkovou vizi, kterou by určitě Andersen, či bratři Grimmovi museli ohodnotit beze sporu na výtečnou. Krom téch pohádkových předloh s bizardními postavičkami, různými netvory a kejklíři, mají všechny také svoje temné stránky, a těmi jsou - požehnaně nahotinek, občas dost morbidní záběry a trošku více krve. Je to zvláštní, ale ani jedno se v tomto případě nebije a člověk má pocit, že film prostě šlape jak má. Jednoznačně bude mít tento snímek i nespočet odpůrců, za mě ovšem, ,, ač sám jsem překvapen tímto žánrem,, naprostá spokojenost. ()
Ano, myslím, že nějak takto mohly vypadat pohádky, dříve než se začaly upravovat tak, aby z nich děti neměly celoživotní trauma. Jako malý jsem byl silně neklidný z jedné sbírky pohádek Vojtěcha Martínka, a ten už bral na děti přece jen ohledy (ale úryvky z pohádek Pták Žal a O vyměněné matce si pamatuji dodnes). Tento snímek každopádně přinesl příběhy, které mému dnešnímu já sedí už jen proto, že se v nich pramálo zpěvánkovalo, zato se v nich v hojné míře projevoval středověk. Pokud uvažujete, co pustit na obraz svým dětem, tomuto filmu se raději vyhněte velkým obloukem, pokud nechcete v lepším případě vysvětlovat mnohé nepříjemné záležitosti a v tom horším platit terapeuta. Pro časem prověřeného a citově okoralého diváka jako jsem já, to ale byl zábavný zážitek plný italského pohledu na věc, velmi zajímavých kostýmů a s příběhy, které mě bavily víc, než jsem původně očekával. / Poučení: Když jsou dětem předkládány pohádky s dobrým koncem, nezkresluje jim to realitu? 4*+ ()
Když už jednou za čas nějakou pohádku, tak nejlépe něco na takovýhle způsob. Pohádkový bizár od prý barokního autora, který na mě ovšem působil spíš renesančně, a z jehož tří paralelně vyprávěných příběhů není rozhodně ani jeden vhodný pro děti. Aspoň tedy já bych měl v dětství z téhle podívané zaděláno na solidní noční můru. Na několik solidních nočních můr. Film nepředvídatelný, neschématický, nechutný, syrový, brutální, místy až horrorový a halucinační. Erbenova Kytice je proti němu téměř střední proud. Fascinující zážitek. ()
Ano, takhle nějak vypadaly dříve pohádky. Na jedné straně plné kouzel, pohádkových bytostí, králů a královen či hlubokých citů a na té druhé spousta tragédií a hororových scén. Garronemmu se to podařilo vystihnout takřka dokonale. Měl k ruce solidní herce, osvědčeného skladatele Desplata a v Itálii si vybral ty nejkrásnější kouty, do kterých své tři vzájemně propletené příběhy zasadil. Jeden z nejoriginálnějších pohádkových počinů vůbec. 85% ()
Garrone príjemne prekvapil. Takúto mieru fantastickosti a premyslenosti som už dlho nevidel. Nechcem to definovať ako artová rozprávka hoci niektoré atribúty to určite spĺňa. Dokonca si to celkom presvedčivo hrá s takou až Gilliamovskou definíciou podivnej krásy. Výprava, kostými, efekty( hlavne tie obludy) sú fantastické. Desplat veľmi citlivý hoci bez výraznejšieho motívu a herci bez výraznejších výčitiek. Rozkúskovanosť príbehov má svoje opodstatnenie a dramaturgicky sú uchopené veľmi dobre. Ani jeden nemôže byť definovaný ako nudný, pritom každý si zaslúži prívlastok nechutne pekný. V zásade som veľmi nadšený a pevne verím že toto nie je posledný krát čo niečo takéto vzniklo. Naozaj je v súčasnej kinematografií žalostne málo výborných fantasy príbehov. Dôvod prečo nedávam plný počet je ten že aspoň jedna poviedka mohla mať dramaturgicky vyhrotené a temné finále. Takto všetky končili v rovnakej atmosfére ako začínali. Čo bol rozhodne úmysel, ale zároveň mne osobne to príde trocha ľúto. Inak výborná záležitosť. ()
ztracený čas a sračka na entou ()
Rozhodne zanechalo stopu. Ubieha to pomaly a vela scen je dlhych ze az, ale ani mi nenapadlo nedopozerat, chcela som vediet, co bude dalej a ako to skonci. Vela veci mi nedava zmysel (a tym nemyslim zazraky) a koniec ma nie celkom uspokojil - chybalo mi jasne zakoncenie a trebars poucenie ako u rozpravok. Asi si este skusim najst predlohy, aby som pochopila. ()
Tenhle žánrový mix má podmanivou vizuální stránku, úchvatnou atmosféru, nádherné exteriéry, interiéry, kostýmy, no a samozřejmě zajímavý propletenec tří příběhů ze tří království.. Salma Hayeková se mi v roli královny moc líbila, Vincent Cassel výborný jako vždy, Toby Jones i jeho filmová dcera byli bezvadní.. Jen v tom samotném závěru jsem měla pocit, že jsem se nedozvěděla vše, co jsem chtěla vědět.. Každopádně pozoruhodná věcička, která stojí za odkoukání.. ()
Artová rozprávka pre dospelých? Aj na dnešnú dobu pomerne odvážny film, ktorý sa nesnaží prvoplánovo zapáčiť divákovi (čo je u „rozprávky“ dosť nečakané), ale namiesto toho je maximálne verný pôvodným rozprávkovým predobrazom. Dnešnému divákovi rozmaznanému disneyovkami niečo podobné nemusí byť po chuti, ale rovnako ako bola aj tá Červená Čiapočka zožratá vlkom, Šípková Ruženka znásilnená, v Popoluške sa usekávali prsty a Malá morská víla spáchala samovraždu, tak aj Rozprávka rozprávok plne rešpektuje svoju predlohu a tak sú tie „rozprávky“ skôr trpkými príbehmi, ktoré neraz nemajú ďaleko od hororu. V podstate The Tale of Tales už v úvodných desiatich minútach, kde sa to hýri nahým ženským poprsím dá jednoznačne najavo, že toto je podívaná výhradne pre dospelých a nie pre deti, a že neskôr dôjde aj k sťahovaniu z kože už radšej pomlčím. A práve táto neprikrášlená podoba, v ktorej jednotlivé príbehy film servíruje mi je na ňom najsympatickejšia. Film nejde naproti tomu čo súčasný divák očakáva, keď sa povie „fantasy rozprávka“. Nesnaží sa dokonca ani o výraznú rytmizáciu jednotlivých príbehov, nejako ich dramaticky sceliť (aj keď strih je bravúrny) alebo o veľkolepý záver s morálnym posolstvom ako je zvykom z terajších rozprávok. To je totiž zakódované v samotných príbehoch, takže ho film divákovi nepotrebuje naservírovať na podnose aj s dostatočným vysvetlením. Do toho všetkého si je potrebné domyslieť pomerne pomalé tempo a divácky značne nevďačný film je na svete. Mne však práve týmto neštandardným, respektíve neštandardným na dnešnú dobu, prístupom prišiel fascinujúci. Väčšina mainstreamových divákov niečo podobné asi tak ľahko nezvládne, ale kto je trpezlivý a ochotný pristúpiť na trochu tej inakosti a akceptovať, že nie všetko je láskyplný Disney, tak ho tu čaká ojedinelý zážitok, do ktorého sa bude síce o niečo dlhšie dostávať, ale postupne ho pohltí. Rozhodne to nie je bez múch, ale garantujem, že niečo podobné tu dlho nebude. Rozprávka rozprávok tak nakoniec ani nie je rozprávkou v pravom slova zmysle, ale drsným príbehom o ľudskej krutosti, o ľudských nerestiach, roztopašnosti a závisti. V podstate o tom načo by sa mali deti od mala pripraviť a nie servírovať im naivné rozprávajúce zvieratká. Ale aj tak, na The Tale of Tales ich rozhodne neberte! Toto je film výhradne od osemnásť vyššie. CELKOVO: 3,5* (7/10) ()
No to bylo k zblití, hnuj, velebnosti. Čím hovadštější, tím to zřejmě získá větší ohlas, ale mě se zvedal žaludek a to to netrvalo ani moc dlouho od začátku toho hnoje. Díky Bohu za rychloposuv. Ještě že to u nás nejde do kin, to by multikina nestačila čistit sedačky a podlahu. GRC! Ještě jsem zapomněl dodat: odporný, hnusný, labilní a nemocný, k zblití - to už jsem sice zmínil, ale jednou to nestačí. ()
Že by návrat skvělé italské filmařiny, navíc se známými tvářemi světové kinematografie? Na první pohled jsem si myslel, že to bude levná záležitost bez nápadu, ale tohle je krásně vizuálně zpracované, navíc s duší skutečných pohádek, tedy hororových příběhů, které lidé tak měli a mají rádi. Neskutečné překvapení. ()
Pohádka to není. Dětem nepouštět. Ale je to smyslné, vášnivé, závistivé, egoistické a skvěle zahrané. Nicméně, ke konci mi to nepřijde dostatečně uzavřené, což je čistě můj pocit. ()
Já nevím, co říct... Možná jen "Si ze mě někdo dělá prdel, ne?" Tolik pro mě naprosto nechutných momentů, kdy jsem měla velké problémy vůbec udržet zrak na obrazovce, aby se mi neudělalo blbě (ano, jsem slabší povaha). Na druhou stranu rozhodně podává "pohádky" ve velmi hrubé a násilné formě... prostě pro dospělé, žádné přikrašlování, žádné tralala tralili a žili šťastně až do konce. Co tu můžete vidět? Jako každá pohádka obsahuje magické prvky... tož to je jasné, ale taky spoustu skryté i neskryté erotiky, lesbické hrátky, stahování z kůže, žraní syrového (mělo být prý uvařené... no to težko) srdce, lámání vazů, slovanského cvičitele medvědů (jakým jazykem mluvil, když říkal "sadni si" a "salut"?), potápěčský oblek, který nepotřeboval žádný přívod kyslíku, spoustu nechutných nestvůr a proměn charakterů postav... No jak říkám, tento film ve mně zanechal hodně hluboké stopy nechutnosti, ohavnosti, pocitu nevolnosti a vůbec neskutečného odporu a nikdy v životě ho už nechci vidět. Ale právě asi právě proto je tak dobrý. Sama nevěřím, že tomu dávám tohle hodnocení, ale fakt si to nejspíše zaslouží... ()
K dokonalosti tomu chybí výraznější hudební podkres a velkolepější výprava. Scénáristicky je to poměrně odvážné a suverénně se to vyhýbá schématickým pohádkovým narativům, což jednoznačně kvituji. Sem tam se objeví nějaká nevkusná nahota (lehce evokující východoněmecké porno 80. let), ale sluší se asi poznamenat, že tohle vyobrazení vlastně dost pasuje k celkovému dekadentnímu pojetí. Originální a sebevědomé, dost nemainstreamové a ujeté. Přesto vcelku dobře koukatelné. ()
Takhle nějak bych si představoval pohádky psané a G. R. R. Martinem - krev, prsa, sex, stahování z kůže, vnitřnosti... Nicméně výborné momenty a originální nápady pokažené nešťastným formátem. Film je složeninou tří zcela samostatných příběhů, přičemž se tak nějak přeskakuje z jednoho příběhu do druhého, což způsobuje jistou roztříštěnost jednotlivých "pohádek". Samotná finále jednotlivých dějových linií pak vyznívají tak nějak do ztracena, bez pointy a bez pořádného vyvrcholení. Ale má to svojí nepopiratelnou atmosféru, skvělé a občas až téměř bizarní nápady, ve kterých se kloubí humor s neštěstím, hororem a pohádkovou poetikou. Spíše bych si to však uměl představit, jako TV minisérii, kdy každá epizoda se bude zabývat pouze jedním příběhem. ()
Upozornění!!! Tohle opravdu není pohádka pro děti :) Ale byla to paráda. Hodně drsné seskupení několika pohádkových příběhů. Nejvíc mě na tom bavilo to, že jsem nevěděla, jak ty pohádky konči, takže jsem byla stále překvapenější , jak to pokračuje. Ale jedna hvězdička mínus za to, že mě zklamal konec všěch těch příběhů. Připadalo mi to takové neukončené a nebo jsem si ty konce opravdu představovala jinak. ()