Režie:
Marcel CarnéScénář:
Jacques PrévertKamera:
Eugen SchüfftanHudba:
Maurice JaubertHrají:
Jean Gabin, Michèle Morgan, Pierre Brasseur, Michel Simon, Raymond Aimos, Robert Le Vigan, Édouard Delmont, Roger Legris, Marcel Pérès, René Génin (více)Obsahy(2)
Nábřeží mlh je příběh vojenského dezertéra, který se jednoho dne objeví v přístavu Le Havre, bez peněz, bez střechy nad hlavou. Hned první noc se seznámí s malířem Michelem a krásnou smutnou dívkou Nelly. Láska k Nelly se stane pro Jeana osudnou.
Drama Nábřeží mlh je jedním z filmů, který vznikl z bohaté scenáristické spolupráce Marcela Carného s Jacquesem Prevértem.
Tehdy devětadvacetiletý Carné se již projevil jako mimořádný talent a dokázal svůj jedinečný cit pro atmosféru, básnické vidění lidských osudů a filmového obrazu. Vytvořil tak jedno ze svých nejlepších děl.
Do hlavních rolí nešťastných milenců obsadil Jeana Gabina a Michelle Morganovou.
(oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (42)
Mlha je hustá tak, že by se dala krájet, ale není to rybníček Brčálník, co se za ní skrývá v přístavu Le Havre. Je to užírající pesimismus, ale i brána do širého moře, která naskýtá možný únik z tristního života. Většina dějových pozadí zůstala úmyslně nevyjasněna, aby nechala prostor divákově představivosti a zaměřila jeho pozornost jinam. Carné si dal záležet zejména na přesné charakterizaci postav a scénické atmosféry. Spolu s Prévertovými trefnými dialogy je Le quai des brumes velmi dobrá, evropská noirovka. ()
Možno skôr viac povinnosť na oboznámenie sa s prvkami poetického realizmu, ako plnohodnotný filmový zážitok. Myslené z hľadiska dnešnej doby. Nábrežie hmiel už v názve evokuje silnú atmosféru, ktorá je tu prítomná od začiatku do konca. MIERNY SPOILER: Keďže viem, ako filmové postavy Jeana Gabina vo filmoch tej doby končia, tak som nedokázal byť v patričnom permanentnom napätí. No ale máme tu zrod novej filmovej postavy, nárokujúcej si rovnocenné postavenie popri Paríži, Cannes, alebo Versailess, Le Havre. Myslel som, že mi bude konečne sympatický aj Michel Simon (Budoua by som rozhodne z vody nevyťahoval), ale režisér mi tento krátkodobý pocit rýchlo zmenil na niečo medzi ľútosťou a opovrhnutím. ()
Mám rád filmy v ktorých je dážď, v ktorých je hmla a ktorých príbehy sa odohrávajú prevažne v noci. Vtedy je všetko tajomné, mystické a má to tú správnu atmosféru. Nábrežie hmiel je typickým filmom poetického realizmu. Romantická zápletka, ktorá podlieha vplyvu fatalizmu, ktorý je vo filme prítomný hneď od začiatku, ale ja napriek tomu, alebo možno vďaka tomu sa film stáva pútavejším. Obsahuje scény, ktoré sa vyznačujú krásnou obrazotvornosťou a s ktorých cítiť nový, zaujímavejší svet, poznačení vplyvom poznaného a reality. Jean Gabin vytvoril skvelého, uveriteľného ani drsného ale ani cintľavého protagonistu, ktorému držíte palce, rozumiete jeho trápeniu a tajne dúfate, že sa nakoniec všetko zlé na dobre obráti. Jedna scéna strieda druhú a aj keď sa nejedná o žiadny dynamický príbeh, dokonca vo filme nie sú ani výraznejšie akčné scény, má film osobité čaro, ktoré ho radí k veľmi štylistický pútavým filmom. Carné spolu z Prévetom vytvorili naozaj skvelý film, s presahom ľudskosti, ktorý ani v súčastnosti nestráca nič zo svojej výpovednej sily. ()
JEAN GABIN,tohoto francúzskeho velikána si dovolím prirovnať k TRACYMU/BOGARTOVI,jeho herecká partnerka mi zase pripomínala krásavicu INGRID BERGMAN,taká francúzska CASABLANCA?Neviem,asi preháňam,skôr použijem iné profesionálnejšie filmové termíny:Poetický Realizmus,kde dominuje atmosféra únavy zo života... Gabin ako armádny dezertér prichádza do Le Havru,kde spoznáva krásnu ženu Nelly,do ktorej sa zamiluje,ale popritom musí vyriešiť svoje vnútorné problémy...Nebude mať pokoj. Režisér Carné pracuje tak intenzívne s atmosférou,že postavy vo filme sa nachádzajú v citovom rozpoložení,sú takpovediac na samom životnom dne,zoberú sa a odídu zo sveta po svojom,skrátka Jean po príchode do prístavu je totálne švorc,potrebuje civilné šaty,v tom jeden maliar Michele mu ich svojským spôsobom zanechá...Ja som bol tak ponorený do deja,že som si neuvedomoval čoraz hlbšie smutnejšie zaobchádzanie s postavami,ktoré sú zväčša pesimistické,optimizmu tu nie je bohviekoľko... Charakterizovať sa dá aj tak,že ide o predzvesť amerického filmu noir. Extrémne smutný film o dvojici ľudí,ktorým do cesty vojde nepriazeň osudu,s ktorým sa popasovať je nemožné,ja som si skrátka od začiatku myslel,že Gabin z prístavu neodíde,i keď sa mu to skoro podarilo... ()
Poetický realizmus, to nie je iba predzvesť filmov noir ale aj nenápadná predzvesť humanistickej (celosvetovej) katastrofy. Netreba pripomínať, čo sa krátko nato stalo a ako bežní Francúzi trpeli ešte viacej ako predtým (WW2). Aj ďalšie opisné a sugestívne prvky znamenajú určitý paradox : na tvrdý realizmus ísť umelými kulisami, literárnym symbolizmom, odkazmi a zlúčením marginalizácie na veľmi úzkom priestore. Tým všetkým Carné a jeho Nábrežie hmiel triafajú do čierneho. Imponuje mi navyše profesionálny prístup Jeana Gabina. Napriek adorácii a sláve, akú zažil po prelomovej Veľkej Ilúzii, stále si umne držal chvályhodný herecký prístup. Aj vo vzťahu k takýmto undergroundovým rolám. ()
Galerie (39)
Photo © Ciné-Alliance / Criterion Collection, The
![Nábřeží mlh - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/483/161483257_84c9a9.jpg)
Zajímavosti (6)
- První facky, které uštědří hlavní postava Pierru Brasseurovi byly skutečné. Důvodem bylo opilecky neurvalé chování Brasseura vůči Michèle Morgan při jednom večírku štábu, což Gabin nemohl přenést přes srdce, a tak si to s ním vyřídil na plátně. Paradoxně to pomohlo Brasseurovi v kariéře, kdy začal dostávat nabídky na charakternější role. S Gabinem se znovu setkal na plátně až po válce ve filmech Napoleon (1955) a Burziani (1958). (Martensson35)
- Nepromokavý plášť a baret pro Michèle Morgan navrhla jako kostým samotná Coco Chanel. (Martensson35)
Reklama