Režie:
Bernard BorderieKamera:
Henri PersinHudba:
Michel MagneHrají:
Michèle Mercier, Jean Rochefort, Jean-Louis Trintignant, Claude Giraud, Giuliano Gemma, Robert Hoffmann, Jacques Toja, Robert Porte, Noël Roquevert (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Poté co byl hrabě de Peyrac na základě králova příkazu zatčen za čarodějnictví a posledního lednového dne roku 1661 upálen na Place de Gréve, mladá vdova Angelika najde své místo mezi ostatními opovrženými, na slavném pařížském Dvoře Zázraků, který je útočištěm lupičů a žebráků. Zde potkává svého přítele z dětství v Poitou – Nicolase, který se stal vůdcem pařížských lupičů. Stává se královnou pařížské lůzy. Má mnoho nepřátel, jak u dvora, tak v podzemí. Ale Angelika se nevzdává, zachraňuje své dvě děti a naplňuje svůj odvážný plán. Chce zpátky svou čest, tituly, majetek i postavení u dvora. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (133)
Klap klap, klapy klap.. Jeoffrey de Peyrac se blíží, Anglice se už pomalu svírá hrdlo.. Klenot červené knihovny je tu – předlouhé záběry, hluboké pohledy, přepjatá gesta, velká slova, k tomu výborná hudba a zrnitý obraz a dnešní divák ohrnuje nos, jenže ženám ročník 1970 a starším vlhnou nejenom kapesníky. Já mám tuhle pseudohistorickou limonádu roky tak nějak spjatou s tím, že se na Angeliku neustále někdo vrhá a snaží se ji dostat do postele. ()
Z tohoto filmu dychá romantika a i když se na romantický filmy raději nedívám je tohle prostě klasika mého mládí a jeden z důvodů proč milovat francii, jedním slovem nádhera a francouzi prostě uměli bezpochyb nádherné historické filmy a taková dávka dobrodružství a romantiky dýcha z málo kterého z nich, možná j eto jen z nostalgie, ale ja si u tohoto filmu pamatuju snad všechny pasáže a nestydím se za to a to se cení! Alespoň u mne. ()
Druhý díl "Angeliky" je sice také přehlídkou kostýmů i bitek, které patří k romantickým historizujícím filmům, ale oproti prvnímu dílu postrádá trošku víc napětí, smyslem filmu je ukázat přeměnu křehké mladé ženy, zkoušené osudem, v ženu rozhodnou až tvrdohlavou, která jde vskutku pragmaticky přes překážky k dosažení svého cíle. Před podnikatelské aktivity až k navrácení titulu markýzy sňatkem se svým bratránkem. Naivní divák může myslet dle závěrečné scény, že v tom byla skutečná láska. A tak jediným větším zážitkem celého průměrného děje (kromě nesporného výborného herectví J. Rocheforta) je právě tato scéna ve Versailles, kde za bazénem pod stromy nejsou odstraněny lavičky z moderní doby, na nichž jsem kdysi ve Versailles odpočíval na výletě s dcerou... Opravdu milé. ()
Ještě to není až takový úpadek, ale po prvním dílu je to skutečně zklamání. Scenáristicky je to mnohem prázdnější a už jde opravdu jen o intriky a o to, jak se Angelice zase podaří dostat z nějakého pořádného průseru. Michele je pořád krásná, jsou zde zajímavé postavy, ale mnohé jen proto, abychom je více neviděli. ()
Tohle vůbe není špatné, jen o něco slabší než jednička. Sice je to stále romantičtější, ale hlavní je, že se na to dá koukat. Další Angeličiny osudy stojí za to, Michéle Mercier na kráse neztratila, jen mě mrzelo, že se neobjevil Hossein, ale to skvěle vynahrazuje tradičně skvělý Jean Rochefort. Jinak příběh navazuje na začátek jedničky a i když mohl být lepší, rozhodně to není žádný nudný brak. A atmosféra, výprava a kostýmy (což mám na takovýchhle filmech rád), na kvalitě ještě přidávají. 65%. ()
Galerie (83)
Zajímavosti (8)
- Prvý diel Angelika, markíza anjelov (1964) a druhý diel Skvelá Angelika sa z ekonomických dôvodov nakrúcali súčasne a mali spoločné dekorácie. (Raccoon.city)
- Natáčení filmu probíhalo od 20. dubna do 20. srpna 1964 především v ateliérech francouzské společnosti Studios de Boulogne a v okolí zámků Esclimont a Versailles. Ve studiích italské společnosti Cinnecita vznikaly scény odehrávající se na Novém mostě a na Dvoře zázraků. (Cucina_Rc)
- Při rozhovoru Angeliky (Michèle Mercier) s Philippe de Plessis-Bellieresem (Claude Giraud) je možné všimnout si jeho ozdoby u límečku. V jednom záběru má postraní mašle černé a sotva se otočí, tak má mašle bílé. (Pepy)
Reklama