Režie:
David OndříčekKamera:
Štěpán KučeraHudba:
Beata HlavenkováHrají:
Václav Neužil ml., Martha Issová, James Frecheville, Robert Mikluš, Jiří Šimek, Milan Mikulčík, Jaroslav Plesl, Jiří Rendl, Filip Březina, Štěpán Kozub (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Australský rekordman Ron Clarke přijíždí v pohnutém roce 1968 do Prahy za legendárním běžcem Emilem Zátopkem, jehož bezmezně obdivuje. V rozhovorech Rona s Emilem se děj filmu retrospektivně vrací do stěžejních momentů atletova sportovního i soukromého života a spojuje se v komplexní portrét muže, jenž neztrácí tempo ani poté, co jeho poslední závod skončí a jenž dokáže bojovat nejen na atletickém oválu. Film vypráví o nezlomné síle vůle, která dodnes inspiruje tisíce sportovců po celém světě. A také o jedinečném vztahu dvou lidí – Emila a Dany Zátopkových – kteří navzdory všem překážkám spolu strávili celý život. (Falcon)
(více)Recenze (550)
Pro Neužila bude Ťopek životní role. Tohle zahrál fantasticky. Grimasy, pohyby, mluva, perfektně nacvičené, sladěné. Celá výprava, kostýmy, zasazeny trefně do doby. Dokonce i nezáživný maratón, bylo spolu s hudebním podkresem, radost sledovat. Issová lehce asi jako Dana za Emilem zaostávala, viděl jsem tam pořád jí samotnou než jinou postavu. Objektivně možná spíše 4*. Ta linka s Australanem byla ne tak zajímavá, a zároveň trochu nevyužitá, nedotažená. Rád jsem se každopádně dostal do Zátopkovy doby a v kině zážitek. ()
O Emilu Zátopkovi jsem toho věděl málo. Po zhlédnutí tohohle životopisného filmu jsem na tom pořád stejně. Je to natočené tak líbivě, aby neurazilo,ale tak dobrý... ()
Hmm... ()
Těžko říct, co jsem očekával, ale rozhodně jsem to nedostal. Na základě setkání Zátopka s kamarádem běžcem z Austrálie v roce 1968 se ve flashbacích dozvídáme spoustu věcí ze Zátopkova života - setkání s běháním, s Danou, sportovní úspěchy, svatba i vztahové rozpory. Vše je natočeno hezky barevně a s určitým despektem, ale nic zásadního neuvidíme ani se nedozvíme. Prostě hezký český film s nulovým přesahem, ovšem s báječným Neužilem. A za něj klobouk dolů. ()
Nádherné, poetické zpracování jedinečného příběhu jedinečných lidí. Václav Neužil naprosto geniální... a že je občas něco přibarveno na kráse vůbec neubírá. ()
Neužil je hrozný herec, špatný, nesympatický.... nikdy nikde jsem mu jeho herecký projev neuvěřil a tady to není o nic lepší, avšak jde o dobrý, kvalitní dobový film s na naše poměry velkou výpravou, skvělými efekty a kostýmy a tak tím, že snímek je jinak kvalitní a Ondříček točit prostě umí, se Neužilovo neumětelství jakž takž ztratí, přesto však nechápu, proč vybrali do hlavní role zrovna tohoto idiota: To u nás někdo lepší neměl čas? Scény ze závodů a trenínků dechberoucí a reálné, skvělá kamera a zvuk. ()
„Je to hranice bolesti a utrpení, která dělí chlapce od mužů.“ Našťastie som poznala len základné fakty zo života Emila Zátopka. Ale aj to málo, čo som vedela, sa celkom nezhodovalo s videným (napr. fakt, že Dana nemohla mať deti). Objektívne by si tento film teda vysoké hodnotenie nezaslúžil, možno aj kvôli postojom Zátopka, ktoré sa dajú najjednoduchšie opísať slovom nesympatické. Ale rozhodla som sa hodnotiť len videné. A za to – klobúk dole. Václav Neužil sa predviedol a je zrejmé, že svoju postavu poctivo naštudoval a pred kamerou sa Emilom skutočne stal. Asi najlepší herecký výkon, v akom som ho doposiaľ videla. ()
"Já běhám..." Václav Neužil v roli muže, který chtěl vždy vítězit (zatímco "zúčastňovat se mohou ti ostatníí" :D), toho ve filmu naběhal opravdu hodně. Přesto tento film zdaleka není jen o běhání. Zásluhu na tom má režisér Ondříček se svými "artovými" vsuvkami (viz třeba zajímavě natočená vnitřní krize Zátopka během Maratonu - "snové" setkání s africkým domorodcem v poušti, který ho nejen pomyslně "nakopne"). Vím, že na někoho třeba ty "ostré střihy" (ze záběru na start olympijského závodu na běh v lese či na zpívajícího naháče) mohly působit poněkud rušivě, z mého pohledu však právě tímto se Ondříčkovi povedlo dostat film ze škatulky čistě "snímku ze sportovního prostředí." Ze stejného důvodu mi v tomto případě nevadily ani ty skoky v čase mezi roky Zátopkovi aktivní sportovní kariéry a rokem 1969. Zvláště když určitě stálo za to ukázat Zátopkovy postoje v období po ruské okupaci v osmašedesátém, za které byl nakonec i perzekuován. A tak jediné, co bych filmařům maličko vytkl, je poněkud nedotažený psychologický vhled na vztah Emila s Danou. Ač tedy musím říct, že oba protagonisté Neužil s Mathou Issovou se hodně snažili, aby to mezi nimi po všech stránkách jiskřilo. Někdy jsem se u toho i hezky zasmál a když všichni v závěru maratonského běhu křičeli "Zátopek, Zátopek", šel mi až mráz po zádech. Snad i proto po vzhlédnutí závěrečných titulků (doprovázenými skvělou hudba Beaty Hlavénkové) velká spokojenost. ()
Klady: Film je naprosto profesionálně natočen, lehce filtrován teplými barvami a profesionálně zahrán. Issová se pravděpodobně stala opravdovou herečkou až v reklamách na elektriku. Zápory: Děj je pouze o tom, že zátopek běhá a vítězí a je ješitný. Jinak již dávno tomu, co historici odhalili, že...: Zátopek byl Guma (tedy profesionální voják komunismu), komunista, notorický lhář a přisluhovač režimu. Propagandistický řečník a obecné povahové hovado, jak je to u sportovců zvykem. V druhé půli jsem usnul a 5 minut jsem viděl ze závěru filmu. Nelituji toho, spím strašně málo a každá minuta dobrá. ()
(7/10). Zátopek je na poměry kvality filmů, které v naší zemi vycházejí nadprůměrným kouskem a jde to poznat již od prvních minut. Václav Neužil ml. se totálně vžil do tohoto běžce a věřím, že se jím i stal. Skvělou volbou pro lásku jeho života byla Martha Issová, která se povahově na roli výborně hodila. Nebudu tady tentokrát psát o kvalitě filmu, která je prostě nezpochybnitelná. Spíš bych se chtěl zamyslet na druhou, stinnou stánku Emila Zátopka, která zde byla představena. Už mala mi do hlavy vtloukali ze všech stran, že to byl legendární sportovec a že přepsal historii. To bezesporu ano. Ovšem nikdo mi nikdy neřekl, že to byl člen KSČ a že dělal ještě další docela podlé věci a byl doslova nástrojem tohoto odporného režimu. Mimochodem Robert Mikluš byl pro roli rudého bolševického noka výbornou volbou. Docela mi to vyrazilo dech no. Celý život máte o někom to nejlepší mínění a tak trochu k němu vzhlížíte, ale stačí takovéto zjištění a všechno jde do kopru. Pořád to byl legendární sportovec, ale teď tam vždy uvidím i tu stinnou stránku, o které se moc nemluví. "Není všechno zlato, co se třpytí". Za nejlepší scénu filmu proto nepovažuji Olympijské hry v Helsinkách, nýbrž konfrontaci, kterou mu přichystal Jaroslav Plesl - ta scéna byla naprosto geniální. ()
Zátopek doběhl do filmového cíle bez ztráty kytičky, kterou mu Martha na závěr příšpendlila za límeček svým oštěpem.:-) Brilantní herecké výkony, nečernobílý děj, škoda, že jsme nepokračovali v životě i do dalších let. ()
Hodnotit film je dost složité. Doba Emila Zátopka byla těžce komunistická, tak se občas zdá, že než oslava nejlepšího sportovce všech dob jde o politiku. Ono to asi jinak ani nejde, ale sem tam to otravuje. Přišel jsem se do kina totiž podívat na hvězdu první velkosti. I tak ale hodnotím jako velmi úspěšný film, protože se podařilo natočit skvělý film na který jen tak nazapomenu. ()
Zátopek je film, kterému jsem dlouho vzdoroval, ale nakonec podlehl. Sám jsem 5 let běžcem, a tak mě přirozeně film zajímal, ale nechtěl jsem mít našeho největšího atleta spojeného s obličejem borce z Dejvického divadla. Film je ovšem inspirující, atmosféra socialismu města Zlín, rozvášněný vztah s jeho ženou, ale i jeho neutuchající impuls jít až do padnutí, to vše a ještě víc mě film ukázal. Každý Čech, co běhá musí být hrdý, že zde máme takovou legendu, která nám dá sílu uběhnout třeba maraton, třeba i tím nejstrmějším lesem. ()
Nemám s filmem žádný problém. Vlastně rozumím i tomu, jaký koncept tvůrci zvolili - neglorifikovat, ale zároveň ani nepošpinit velkou sportovní hvězdu. Hlavní postava tak vyznívá velice lidsky, jako svérázný člověk, který dělá to, pro co se narodil, a ostatní, možná trochu sobecky, moc neřeší. Nad čím jsem ale žasla, je výkon Václava Neužila, i díky němu jsem ze "Zátopka" nedokázala odtrhnout oči. ()
Já vůbec netuším, co nám chtěli autoři filmem říct. Kdyby nešlo o našeho nejslavnějšího běžce, neznal jsem většinu historek z vyprávění Zátopkové nebo přečtení 120 let české atletiky a nehrát hlavní roli Neužil, tak by mě film ani moc nebavil. U podobného zahraničního snímku bych vyžadoval nějaké silné nosné téma, nebo brutální závěr. Tady ani ty tři medaile z jedněch her nebyly podány nijak extra velkolepě. Komunismum tak všelijak na půl. Issová jako Zátopková mě také moc nepřesvědčila. Aspoň ti kamarádi a známí v rolích běžců kolem Zátopka byli fajn. ()
Ale hej, je to filmová pocta jednému z naj atlétov v našej spoločnej histórií. Je to síce úmorne dlhé a trochu vyprávačsky kostrbaté, ale obsiahnete všetko, čo bolo v jeho živote zlomové, dôležité a zistíte, že proste mal mentalitu totálneho víťaza. 4 z 5 ()
Musím souhlasit s některými zdejšími recenzemi, že film se příliš dlouho zaobíral návštěvou australského běžce, která sice fungovala jako takový můstek k pohledům do minulosti a zdařile, ale zbytečně tím zdržoval od důležitějších částí. Stejně tak, že zde nebyla jednotnější dějová linka, která se moc větvila a nestíhala pořádně rozvíjet emoce na všech frontách. Samozřejmě uznávám herecký výkon Václava Neužila, který svou roli ztvárnil s grácií, ale ať už zastával Zátopka ve svých 20, či 40 letech, vypadal v podstatě pořád stejně (staře). Nicméně jinak jde na české poměry o zdařilý pokus o životopisňák, který si v tomto ohledu celkem dost troufá na světovou tvorbu. Jen jsem čekal maličko víc. ()
Václav Neužil excelentní, film sám mne tak úplně nenadchl ()
Myslím si, že se film povedl. Není to žádná velká filmařina, ale pěkný příběh života legendy, který je rozdělen do dvou časových os, které se v průběhu filmu střídají. ()
Výprava a vůbec všechny produkční hodnoty za jedna, scénář bohužel za slabší tři. Zátopek trpí tradičním neduhem českých filmů, tedy neschopností vyprávět obyčejný lidský příběh. Tenhle neví co by chtěl být. Není to reflexe nesnadného života miláčka národa v krutých padesátých letech, není to sonda do duše slavného běžce a navzdory plakátu to není ani vztahové drama dvou olympijských vítězů. Film nakousl od všeho trochu, ale nic nedopověděl. Vždy když se blížil konflikt, tak se příběh překážce ladně vyhnul a zamířil si to novým směrem. Příkladem je duo scén. První s lidským hovadem, vyčítajícím Zátopkovi malou osobní odvahu a přílišnou režimní angažovanost. Ta druhá naopak s dvojicí mentorů, vyčítající mu apolitičnost a nedostatek socialistického ducha. Bohužel tu žádné mlýnské kameny nevznikly. Film obě myšlenky opustil a nevzrušeně si pokračoval dál. ()
Reklama