Režie:
Steven SpielbergKamera:
Janusz KamińskiHudba:
Thomas NewmanHrají:
Mark Rylance, Domenick Lombardozzi, Victor Verhaeghe, Brian Hutchison, Tom Hanks, Joshua Harto, Henny Russell, Alan Alda, John Rue, Billy Magnussen, Amy Ryan (více)VOD (3)
Obsahy(3)
Svět po obou stranách železné opony se propadá do šílené paranoie. Uplynulo už více než deset let od porážky nacistického Německa a lidstvo teď ohrožuje studená válka, napětí mezi USA a SSSR je téměř hmatatelné. Když v roce 1957 FBI zatkne Rudolfa Abela (Mark Rylance), sovětského špióna žijícího v New Yorku, strach a mocenská nedůvěra se ještě více vystupňují. Abel se ve skutečnosti jmenuje Viljam Genrichovič Fišer, řídil síť agentů a do Moskvy důmyslným způsobem odesílal kódované zprávy, i proto vyšetřování do dějin vstoupilo jako „Případ dutého nikláku". Americká vláda osloví Jamese Donovana (Tom Hanks), uznávaného právníka z Brooklynu, aby se chopil Abelovy obhajoby. Přes počáteční obavy jeho i rodiny a odmítání tak nepopulární kauzy se Donovan nakonec rozhodne Abela zastupovat. Chce zajistit, aby byl podroben spravedlivému soudu. Během příprav na obhajobu se mezi oběma muži začne vytvářet pouto, které je založené na vzájemném respektu. Donovan obdivuje Abelovu sílu a loajálnost. Před soudem přednese vášnivou obhajobou, aby ho uchránil před trestem smrti. Abel je v říjnu 1957 odsouzen na čtyřicet pět let vězení. O tři roky později je nad sovětským vzdušným prostorem sestřelen americký průzkumný letoun U-2 a jeho pilot Francis Gary Powers (Austin Stowell) je zajat a odsouzen k deseti letům vězení. CIA se obává, že Powers bude krutými výslechy a tvrdými vězeňskými podmínkami přinucen k odhalení přísně tajných informací. CIA proto osloví Donovana a přesvědčí jej, aby se stal členem záchranné mise. Donovan se vydává do Berlína, kde má za úkol vyjednat výměnu Abela a Powerse. Nedlouho po svém příjezdu se dozví i o americkém studentovi, který byl zatčen ve východním Berlíně. Navzdory pokynům CIA soustředit se pouze na sestřeleného pilota, Donovan se rozhodne vyjednat propuštění obou – pilota i studenta, protože odmítá v této zemi kohokoliv opustit. Velká hra začíná ... (Cinemart)
(více)Videa (14)
Recenze (962)
"Upřímně řečeno, všichni ostatní vás chtějí dostat na elektrické křeslo." - "Dobrá." - "Nevypadáte znepokojeně." - "Pomohlo by to?" Nikdo netočí filmy jako Steven Spielberg. Ten pocit z každého záběru, který je až děsivě promyšlený, ale přitom vypadá tak prostě. To kombinování obyčejných lidských příběhů s neobyčejnými. To umění odlehčit dramatické okamžiky jemným humorem, aniž by je to jakkoliv ponížilo. Zkrátka preciznost, dokonalost. A těch památných scén (všeho druhu) - úvodní sledovačka a zatčení, soudce si uvazuje motýlka, Powersovo sestřelení, stavba Berlínské zdi, handlování na sovětské ambasádě, dechberoucí předávka na Glienickém mostě... Ale samozřejmě to vše je také zásluha scénáře bratří Coenů, kamery Janusze Kamińského a zásluha herců. Fantastický Tom Hanks si svého "vytrvalého muže", lišku všemi mastmi mazanou náležitě užívá, a neokoukaný Mark Rylance není o nic horší. Velmi se mi líbila také hudba Thomase Newmana - jestli odflákl Spectre kvůli Mostu špiónů, tak mu tu nevýraznou bondovku rád odpouštím. ()
Jakmile jsem v kině viděl pouze seniory, věděl jsem, že nebudu cílovka. Je to hezky zrežírované i poměrně inteligentně napsané, Tom Hanks hraje výborně a občas se mu vydaří fórek, ale více chvály vyslovit nemohu. Vadilo mi, že ze soudní síně se divákovi nedostane vůbec nic, stopáž je velmi přepálená a o zábavnosti nemůže být příliš řeč. ( ve srovnání s Catch me if you can, což byla také pouze dlouhá konverzačka, tak šlapala a působila na diváka mnohem úderněji i zábavněji). U Bridge of Spies mě více zajímalo kdy bude konec, než jak film skončí a to je předpokládám špatně. Kina sice nelituji, mělo to světlé momenty ( Pád letadla, konverzace v Berlíně), ale nestrhlo mě to. Silné tři. 70% ()
Další kus, který má potenciál promlouvat do předávání nejrůznějších filmových cen. Jedna z nejvlivnějších osobností filmu posledních čtyřiceti let o sobě dává pravidelně vědět, ale naposledy to nebylo ono (přiznejme si, že Válečný kůň a Lincoln byli hodně matnými kousky). Další Spielbergova skutečná postava – neobyčejně obyčejný James Donovan (jak typické pro Toma Hankse) – je známý jako vyjednavač ošemetné výměny sestřeleného amerického pilota Francise Garyho Powerse za sarkastického sovětského špiona Rudolfa Abela, který stojí i za propuštěním vězňů zadržovaných na Kubě po neúspěšné invazi v zátoce Sviní. Právník, který je spíš zručným vyjednavačem než nějakým vynikajícím obhájcem, potvrzuje režisérův zájem o historii. Jedno individuální dobro představuje i tentokrát: nejprve obhajuje špiona, čímž si veřejnost sakra znepřátelí, pak ho vláda pošle do Berlína, kde zrovna vzniká nechvalně známá zeď (výborně zvládnutá scéna z vlaku, kdy se pár jedinců pokouší přelézt z jedné na druhou stranu), aby si pohrál se záměry hned tří velmocí. Hrubá síla nepomůže, tady je potřeba bystrá volba slov. Párkrát mu půjde o kejhák, i když úplně na dřeň zdaleka nepůjdeme, jen bych s tím humorem trošku přemýšlel, v době, kdy umírali nevinní, bych až tak nevtipkoval. Politické napětí je nicméně cítit, řemeslně je to vybroušené (hlavně ostřílený Janusz Kamiński), Američané znovu jako uvědomělý národ, Spielberg dokazuje, že je geniální vypravěč, Hanks, že je jistota, Mark Rylance, že se neměl tak dlouho „skrývat“ divákům. Spielbergův dialogový film, který působí konzistentním dojmem, bych coby vskutku čistou práci raději viděl mezi nominovanými (teď myslím nominace na Zlatý glóbus), kde v kategorii drama chybí – a třeba mdlá Carol tam je. Těším se někdy příště. Tyhle sázky na jistotu jsou občas moc fajn. ()
Spielberg ve vrcholné formě. Tak jak to umí nejlépe - vyprávějící silný příběh, který dokáže rezonovat v téměř každém divákovi. Precizně natočené, excelentně zahrané, vzletně ozvučené (Newman standardně výborný, doplňuje přesně každou scénu, někdy komorní, někdy skoro hrdinský). V ději neexistuje ani jedno zaváhání, dramatičnost a gradace jednotlivých scén je na nejvyšší úrovni. Nečekejte ale další špionskou hru na kočku a myš jako to bylo předvedené v Mnichově. Ten byl přece jenom mnohem závažněji podaný a od toho se odvíjela i jeho tvrdost a menší přístupnost. Toto je naopak sice příběh z vrcholu studené války, jak je nám předáno hned úvodním textem, ale tu se chce poukázat hlavně na dobro v lidech, ne zlo. No a pak je tu taky ten fakt, že je to schválně celé velmi uvolněné a líbivé, přitom to ale neztrácí ze zřetele zachování dostatečného množství autenticity a dokonce to přes jistou přítomnost amerikanismu a patosu, protože Spielberg zůstane Spielbergem, po celou dobu zůstává nestranné. Film tak dokáže uvěřitelně vykreslit atmosféru a paranoii americké společnosti, která vedla mnohé lidi až k demokracii popírajícím postupům a k zaslepené nenávisti, s čímž po celou dobu bojuje postava Toma Hankse, stojící pevně na základech Ameriky v Ústavě a nehodlající dělat žádné kompromisy. Stejně tak je i postava Rudolfa Abela, nenáviděného sovětského špióna, ztvárněná velmi civilně a přesto díky výkonu Marka Rylance výrazně, znovu s důrazem na kladné rysy postavy, jeho loajálnost a taky přátelství s Donovanem. Svět je na pokraji 3SV, v Berlíně se staví zeď a všudypřítomné napětí se odráží v amerických školách, kde pouštějí dětem zajímavé instruktáže a přesto dokáže Spielberg s citem poukazovat na to, že nejdůležitější jsou jednotlivci, kteří se dokážou dohodnout mírumilovně. Nezavírá ale určitě oči ani před rozdíly mezi oběma částmi tohoto studeného, bipolárního světa, někdy jsou ukázány velmi zřetelně. Forma nezaostává, audiovizuální stránka filmu dodává potřebnou výpravnost a dobovou atmosféru, barevně je to stylizované výrazně do palet, odrážejících přesně prostředí a situaci scény. Stavba a kompozice některých scén je taktéž vskutku mistrovská. Zajímavý význam byl dán scénám, kdy Donovan jezdí vlakem/metrem. Na tak malém úseku dokáže Spielberg vyjádřit prakticky veškeré myšlenky a záměry filmu. Mírný problém může být, jak jsem už napsal výš, s jeho klasickým sentimentem a patosem, objevujícím se čas od času zřetelněji a v závěru za doprovodu vzletné hudby, ale na rozdíl od takového Válečného koně to tady nikdy nepřesáhlo míru únosnosti. A člověk si při konci jen řekl "Donovan si to zasloužil". Čistá a nanejvýš zábavná filmařina, na kterou bylo radost ty dvě hodiny a něco koukat. I zde tedy rozkaz - víc takových životopisných/historických filmů! 9/10 ()
(1001) Dívala jsem se na tenhle film snad už před měsícem a pořád jsem si říkala "musím si to nechat rozležet, musím si to nechat rozležet", až jsem nakonec skoro zapomněla, že jsem to vůbec viděla, no a to je můj názor v kostce. Kdybych to měla vzít obšírněji, tak jsem vlastně celou dobu rozjímala, jestli to záslužné téma "oh, the humanity" dokáže vyvážit tu nechutně pro-americkou/patriotickou podbarvenost, která patří možná tak ještě do těch černobílých devadesátých let, ale určitě ne do kinematografie 21. století. Tím Spielberg se svým týmem, což (pro mě) překvapivě znamená i Coeny, dokazují, že nejsou schopni překročit svůj stín a reflektovat ve své tvorbě nejen dobu, jakou se zaobírají, ale (hlavně) i dobu, ve které jejich výtvor vzniká. Budu demonstrovat na příkladu: Z celého filmu se mi teoreticky nejvíc líbil oslí můstek mezi dvěma záběry, z nichž první je ten, kde Hanks jede v nadzemce "z jednoho Berlína do druhého" a vidí lidi střílené ostrými při pokusu přelézt "tu" zeď, a ten druhý je samozřejmě ten, kdy jede v nadzemce ve své domovské zemi a vidí děti, jak během hry přelézají přes plot u cesty. Jenomže jak můžou tento záběr s čistým svědomím prezentovat jako symbol "nesvoboda x svoboda" v současné Americe, která provádí víme co dětem, zdem a plotům u sebe, u svých sousedů i v mnoha dalších zemích světa. Dál by se mi taky třeba chtěla líbit postava Abela, jak ji pojal Mark Rylance, jenomže co s takovým skvělým minimalistickým výkonem ve filmu, kde se kalkul střídá s patosem. Dál mi taky přišlo úsměvné, jak je úvodní scéna pana právníka napsaná tak, aby vypadal jako největší parchant, nebo přinejmenším vyčůránek, na světě (nevím proč jsem si celou dobu představovala, že tu roli hraje Tarantino: "Ne náš týpek, ale klient našeho týpka."), ale protože ho hraje Tom Hanks, tak na tuto expozici film už dál nenavazuje a dál už se chová a mluví jako ten nejsprávnější chlap na světě v historii. No a nic moc víc už mi toho z filmu tedy neutkvělo. ()
Galerie (61)
Zajímavosti (76)
- Kľúčové bolo zabezpečiť, aby farby oblečenia boli autentické pre konkrétne časové obdobie. V scénach odohrávajúcich sa v New Yorku sa nosilo oblečenie, ktoré bolo oveľa viac farebné a reprezentovalo úspešný komerčný svet Ameriky 50. rokov, pričom ženy nosili prevažne oblečenie zelenej, gaštanovej a žltej farby a muži nosili oblečenie hnedej, sivej a námorníckej farby. V Berlíne sa nosilo oblečenie tlmených farieb, prevažne čierne a matne šedé, aby odrážali vtedajšiu pochmúrnu atmosféru mesta. (Pat.Ko)
- Zatiaľ čo film zobrazuje Donovanove (Tom Hanks) ubytovanie v Západnom Berlíne ako nie moc najlepšie, v skutočnosti bol ubytovaný v pohodlnom dome, ktorý bol jedným z mnohých takýchto domov, ktoré si prenajalo veľvyslanectvo. Zahŕňalo množstvo zariadení a obsluhovala ho nemecká slúžka, ktorá pracovala pre CIA a ktorá mu upratovala a varila jedlo. Kontakt zo CIA, „Bob“, zabudol prvú noc zapnúť kúrenie a Donovan prechladol. Kúrenie bolo vypnuté kvôli efektívnej nemeckej praktike, vykurovať iba miestnosť, v ktorej sa nachádzate, a úplne kúrenie vypnúť, keď nikto nie je doma. (Pat.Ko)
Reklama