Obsahy(1)
V otomanské provincii Hidžázu je jeden beduínský chlapec přinucen rychle dospět poté, co se během první světové války vydá na nebezpečnou cestu arabskou pouští ve snaze dovést britského důstojníka k jeho tajnému cíli. Arabská poušť v roce 1916. Snímek Theeb vypráví příběh jednoho chlapce, který se po smrti svého otce vydává na cestu k dospělosti. Když je poklidný život Theebova beduínského kmene narušen příchodem britského armádního důstojníka s tajným posláním, Theebův starší bratr Hussein souhlasí, že vojáka doprovodí na nebezpečné cestě přes arabskou poušť. Během výpravy jsou však přepadeni a Theeb i přes svůj velmi nízký věk rychle pochopí, že pokud chce zůstat naživu, musí dostát vlastnostem vlka, podle kterého byl pojmenován, a zakusit, co je to dospělost, důvěra i zrada. (Cinemax)
(více)Recenze (28)
Pokud jste Tuareg nebo něco podobného, tak jste povinováni pohostit úplně každého, a to i třebas Lorda Voldemorta s jeho trestnou četou. Z výše uvedeného je zcela patrno, že být Tuaregem je nezávidihodné. A proto diváka nesmí překvapit, že dobráci ve filmu umírají a padouši se dál prohání pouští. 49% Celosvětový příjem k 14. 11. 2018: $283,024 ()
Oscar 1 nominace: Cizojazyčný film ()
(50th KVIFF) Krásná kamera, krásné pouštní prostředí. Dýchá z toho atmosféra Arábie, na Lawrence opravdu nejde nevzpomenout. V první polovině mě Theeb velmi bavil, putování britského důstojníka a jeho průvodců pouští, skrývání se před nepřáteli, má to náběh na napínavé pouštní dobrodružství. Bohužel vrchol filmu přijde zhruba v polovině stopáže ve scéně přepadení. Jak klesne počet postav, tak klesne i zábavnost, do konce jsem se pak spíše pronudil. 65 % ()
Pomalu plynoucí, až meditativní, arabský western. ()
Na rozdíl od mnohých jiných zde komentujících jsem Theeb neviděl na festivalu. Mou jedinou motivací ke zhlédnutí filmu byla jeho nominace na Oscara, ovšem zároveň byl pro mě tento fakt nemalým strašákem. Nakonec se ukázalo, že vlastně bezdůvodně. Theeb mě, i přes to ne zrovna zběsilé tempo, začal bavit hned od úvodu a ani v průběhu se (alespoň v mém případě) nuda nedostavila. Asi pomohlo, že jsem si nezdravě zvídavého hrdinu ihned oblíbil. Navíc to byl normální malý kluk, takže když přišla chvíle, kdy měl opravdu střílet, zacpával si uši a pušku za sebou jen vláčel (jsem přesvědčený, že v mnoha jiných filmech by jemu podobný hrdina napoprvé pár zloduchů okamžitě sejmul). Jeho překonávání nedůvěry a nevyzpytatelný cíl cesty mě bavil i nadále. Až přišla scéna s „placením“ a já nechápal, proč zrovna potom našel sílu „to“ udělat. Celá tato pasáž mi přišla divná/jetá. Stejně jako „studně“, „postřelený“ či „najednou poslouchající velbloud“. Dospělost? Možná. Má spokojenost tím ovšem byla sražena na celkové slabší 4*. ()
Mé první setkání s Jordánským filmem (nepočítám Wadjdu, kde bylo Jordánsko pouze jedním z koproducentů). Proti hrálo hned zpočátku několik faktorů - nevábný popisek, mírně nadprůměrné hodnocení, jednotvárně působící scény, téměř nuda prvních dvacet až pětadvacet minut. Očekával jsem tedy mizerný zážitek, avšak k tomu průměru se Theeb nakonec téměř dopracoval. Film je velice pomalý a jednotvárnost prostředí pocit roztahanosti jen umocňuje. Hlavní dětský představitel mě však donutil dokoukat snímek až do konce. Hlavně díky němu dávám alespoň 2 hvězdičky. ()
Skrz filmové plátno anebo v mém případě velkou obrazovku, to je jediný způsob, jak si dovolím pustit arabsky svět k sobě. A je to fascinující návštěva, protože přesně takový je i arabský svět Dýchnutí Cinema Mundi, který už bohužel není a který generoval filmy soutěžící o Oskara v zahraniční kategorii. Parádní je hlavně zvuk, tohle chce velký obraz a pořádný basák. Kdo touží po příběhové makačce na bednu, ať si pustí Matrix, jistě se mu z ní zakouří. Jednou za čas, kousek arabské země, to já můžu. Druhý jordánský koprodukční film mezi mými zhlédnutými. ()
Dobrodružstvá Toma Sawyera na arabský spôsob... ()
Mě se teda Theeb moc nelíbil a utvrdil mě v tom hlavně konec, k hlavnímu malému hrdinovi jsem absolutně neměl žádné sympatie. Samozřejmě jsem mu přál, aby to přežil, ale ten konec mě nutil ho vidět spíš jinak. Možná je to tím, že nejsem zvyklý vídat děti, které okolností nutí se chovat jako dospělé a v tomhle smyslu je to silný film tématem. Ale zpracování je takové nudné a omšelé kromě kamery a pro nás exotické krajiny. Začátek byl nudný, prostředek mě bavil a konec zase nuda.... ()
Zřejmě jsem se toho dne špatně vyspala. Celý příběh o putování pouští, kde se postřílí několik Arabů, jsem prozívala a osud hlavního hrdiny mi byl celkem lhostejný. ()
Taková typická festivalovka, která má pomalé tempo, ne moc rozvětvený děj a sází spíše na svůj festivalový efekt, než na to, aby byla pořádným artovým filmem. Ono ne všechno je nutně špatné - třeba to pomalé tempo se mi tu líbilo a dokázalo vyvolat tu správnou "introvertně-dobrodružnou" atmosféru, díky které mě to vlastně nenudilo. Jestli v něčem vnímám problém, tak především v tom, že to moc nepředvede, moc neřekne a vlastně z toho není nic, co bych si potřeboval delší dobu pamatovat. Hlavně tomu chybí nějaký silnější dopad, protože tu všechny postavy jsou zajímavěji a nosněji vykreslené, než hlavní hrdina. Tím je malý kluk Theeb, jehož očima sledujeme probíhající válku (ale jen z jeho pohledu, není to dětský pohled na válku, jen jeho přežívání a snaha se v ní zorientovat) a je ve všech událostech jen takový pozorovatel, který se ve všem snaží nějak vyznat, i když tomu moc nerozumí. Což by nebylo vůbec špatné, takový filmařský způsob je mi dost sympatický, ale blbé je, že o jeho postavě se za celý film absolutně nic nedozvíme a divák mu má fandit jen proto, že je to děcko. A to je podle mě dost málo, když už to má být hlavní hrdina. Kvůli tomuhle faktu je tak Theeb opravdu jen typickým festivalovým filmem, který neurazí, ani nenadchne a není úplně zbytečné ho vidět, ale ani nezanechá nic pro to, aby ho měl člověk potřebu vidět podruhé. 3* ()
Zaujímavý príbeh, púštna atmosféra, a taktiež posolstvo. Ale celé toto strastiplné putovanie púšťou mi prišlo akési chladné, nevyvážené a miestami naozaj lyrické. Pritom ten začiatok, ktorý sa niesol v duchu príchodu britského vojaka, bol naozaj pútavý. Ale páčila sa mi tá myšlienka, že človek sa občas fakt musí správať ako vlk, aby zachránil seba samého... ()
Film si zaslouzi pozornost uz jen za zajimavou koprodukci, atraktivni prostredi a herecky vykon chlapce. Kdo ceka nejake vetsi drama nebo alespon dobrodruzstvi, asi bude zklamany. Typicky festivalovy snimek, ktery je jinak temer bez sance, aby zaujal sirsi zapadni divackou verejnost. ()
Občas si říkám, že lidé musejí hodnotit film dobře, jelikož byl uveden na MFFKV. Theeb je neuvěřitelně zdlouhavý s nic moc dějem. Vzhledem k tomu, že jsem noc předtím nespal a pak jsem čekal na lístky od pěti v Thermalu, tak je možné, že jsem prospal akční scény, ale opravdu velice o tom pochybuji.... Prostě jedna velká NUDA!!! ()
70% ... Prostredie drsné ale krásne. Dospievanie malého beduína počas WWI v bývalej otomanskej provincii Hidžáz. Akože chápem posolstvo, ale až tak veľmi ma to neoslovilo. ()
Tehdy: "Salám bratře. Pokoj a mír." - "Salám bratře, pokoj i vám." - ... - "Jaká byla cesta?" - "Náročná, náročná" - "Ano." - ... - "Jak se daří vašemu otci?" - "Je mrtvý." - "Hm, hm. Pokoj jeho duši." Dneska: "Waddup!!!" - "Yo, whats going on, man?" - ... - "How is it goin'?" - "Pretty chill, dawg" - "True, true" - ... - "How's the old man?" - "The fuck? He's dead, man" - "Oh, RIP bro." Theeb a jeho starší brácha (Saddam) Hussein vás ale spíš příjemně překvapí, dokonce i nějakou tou akcí. Železný osel ujede za den to co jezdec na velbloudu za 7 dní. (70%) ()
Theeba dovádí chlapecká nerozvážnost k poznání tíhy skutečného pouštního života, který většinou končí bojem na život a na smrt nejen s krutou, vyprahlou přírodou, ale také se spoustou banditů, či nedůvěřivých britských vojáků. Poetický, ale přesto dynamický pohled na pouštní život ani na chvíli nepřestává bavit. Celkově 85 %. ()
Nezajímavý, nudný a nezáživný film, který Akademie nominovala jenom proto, že to udělala BAFTA a připomínalo jim to Lawrence z Arábie. Jiné důvody nemůžu najít. Jestli chcete vidět 100 minut hezky zabírané pouště a poslouchat hezkou hudbu, tento film by byl pro vás. Jenže tam je přes tu krásnou přírodu fláknutý otravný děcko, kterému se několikrát řekne, aby něco nedělalo, a ono to stejně udělá. Ony vlastně všechny ty postavy jsou nesympatické. Nekoukejte, a Akademie mohla na místo tohoto nominovat třeba Domácí péči. Ta byla mnohem lepší ;-) ()
Jasně, krásná kamera, prostředí, autenticita (v kontextu arabskeho filmu obecne musim vyzdvihnout skvely vykon hercu a skutecne verohodne dialogy v beduinskem dialektu) atd... Ale tak depresivní a hlavně pesimistickej film už jsem hodně dlouho neviděl. Žádná katarze, žádné prozření, jen jedna velká chmura, uff.... ()
Rozpálená poušť a záhadná dřevěná krabička. Síla tradiční povinnosti, která přivede dva bratry z místního kmene do záhuby, když se jí snaží dostát. Je sice teprve druhý den festivalu, ale film na mě zapůsobil tak, že jej jen tak něco nepřekoná. ()
Reklama