Režie:
Pierre Granier-DeferreKamera:
Étienne BeckerHudba:
Philippe SardeHrají:
Michel Piccoli, Gérard Lanvin, Nathalie Baye, Jean-Pierre Kalfon, Dominique Blanchar, Jean-François Balmer, Dominique Zardi, Nicolas Vogel, Kathy Kriegel (více)Obsahy(1)
Louis Coline (Gérard Lanvin) je výkonný pomocník v upadajícím obchodním domě v Paříži. Není příliš ambiciózní, spokojeně si žije se svou manželkou Ninou (Nathalie Baye), nestěžuje si na návštěvách své matky a babičky a rád se setkává se svými přáteli, se kterými hraje poker. Do obchodu však přichází manipulativní Bertrand Malair (Michel Piccoli) jako nový obchodní manažér, který má upadající společnost zachránit. Louis se bojí o svou práci, avšak Bertrand ho vtahuje do svého úzkého kruhu důvěrníků a postupně začne ovládat i Louisův osobní život. Louis pracuje přesčasy, přijímá Bertrandova pozvání do nočních klubů a na večeře s androgenními ženami a svůj vlastní dům dává kdykoliv Bertrandovi k dispozici. Nina začíná něco tušit, ale nedokáže bojovat s Bertrandovými požadavky. Vidí, jak se Louis pod jeho vlivem změnil. Zoufalá opouští svého manžela, což Louise ještě více vhání pod Bertrandovu kontrolu. Bertrand však z ničeho nic záhadně zmizí, přesně tak, jak se objevil, a Louis s hrůzou zjistí, že už není schopný obnovit svůj předchozí život. Film získal Stříbrného medvěda za Nejlepší mužský herecký výkon (Michel Piccoli) a byl nominován na Zlatého medvěda na MFF Berlín 1982. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (24)
Tohle je dost nedoceněný film. Je zajímavé, kolika lidem tu připadá odtržený od reality, přehnaný, nebo vyspekulovaný. Ale vězte, že takhle to opravdu chodí, nebo přesněji: mělo by chodit. Jestliže totiž práci neobětujeme úplně všechno, včetně našeho soukromého a rodinného života, vlastního zdraví a nakonec i vlastního života, nikdy nemůžeme říct, že jsme opravdu pracovali. Práce, která nás beze zbytku nesešrotuje jak duševně, tak i fyzicky, totiž není žádná skutečná práce, je to jen takové šolichání. Tak se "pracovalo" po celou sovětskou éru v Rusku a samozřejmě i u nás v období totality, no a nad výsledky a následky žasneme vlastně dodnes. Zato celá ekonomicky vyspělá západní civilizace vznikla právě tím druhým způsobem, každý jí musel obětovat celého sebe. Otázkou ovšem je, jak dlouho tato diferenciace západu a východu ještě vydrží... ()
Opravdu zvláštní film o zvláštním vztahu dvou mužů. Je nepříjemné nechat sebou manipulovat, zvláště když schopnosti odolávat manipulaci ještě oslabuje vztah profesní podřízenosti. Nakonec však člověk může zjistit, že bez této po všech stránkách nepříjemné závislosti nemůže existovat a zmizí-li, ztrácí důvod k životu. Podivná, dobře zahraná záležitost. ()
Nastolit svoji kariéru ve své pracovní profesi s naprosto nejasnou budoucností na úkor přisluhovačství a ztráty partnerského vztahu. Zajímavá studii o tom, kam až je takový člověk ve své podřízenosti a ochotě schopný zajít bez ohledu na následky. Práce je jedna věc a soukromý život druhá. Když se překračuje důmyslná hranice snesitelnosti, není divu, že se někde objeví trhliny. Příběh je převážně konverzační a na dnešní rychlou dobu již bohužel krapet nezáživný. Téměř to vypadá, jako by se jednalo spíše o mírně přepracovanou divadelní hru. Sympatie však kupodivu nemá žádná s postav a tak se ani nelze s hlavní postavou děje jakkoliv ztotožnit. A tak se jedná o snímek nemající sebemenší šanci nadchnou každého diváka, ale za pozornost stojí. ()
Téma je sice silné, ale objevuje se průběžně v kinematografii do dnešní doby (viz třeba Ďábel nosí Pradu). Film o závislosti nevyhraněného člověka má v podstatě jen dvě možnosti konce - buď si člověk uvědomí svou závislost a osvobodí se, stane se soběstačným, nebo nutné náhlé zhroucení svého světa neunese s odchodem svého idolu. Film je ale pojat tak strašlivě rozvláčně, kdy jen půl hodiny poznáváme dva tři charaktery, a přesto o nich víme málo (kromě sázení a hry v karty ten mladík vážně nemá žádné jiné koníčky?), takže se na film dá podívat snad jen kvůli sexy Nathalii Baye. Podobnou šéfku jsem kdysi také měl, neznala víkendy ani soukromí svých zaměstnanců, myslela si, že jí patří, tak jsem šel rychle pryč. Po mně odešli pak i další, a paní se firma zhroutila. Což mi přijde zajímavější historka, než tento film, který vlastně ani nejde do hloubky. ()
Zvláštny prípad je mierne nadsadená dráma z prostredia pracovného a rodinného života. Tým mám na mysli, že asi takto by sa veci neodohrávali, ale tu nejde o realitu, ale o to, čoho je dej synekdochou. Áno, už počiatkom 80. rokov a asi aj oveľa skôr bola priorita spoločnosti kariéra a "no personal life" ako napríklad také nepodstatné založenie rodiny. Tento film je silný aj v detailoch, napríklad reakcia manželky nato, či náhodou nečaká dieťa. A samozrejme záver, ktorý môže na prvý pohľad pôsobiť ako utnutie filmu, ale asi výstižnejšie skončiť nemohol. Film bude aktuálny aj o sto rokov, ak tu ešte budeme a neupracujeme sa k smrti. ()
Reklama