Režie:
Frédéric TellierKamera:
Matias BoucardHrají:
Raphaël Personnaz, Nathalie Baye, Olivier Gourmet, Michel Vuillermoz, Christa Théret, Thierry Neuvic, Adama Niane, William Nadylam, Chloé Stefani (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Paříž 1991. Mladý detektiv Charlie řeší svůj první případ, vraždu mladé ženy. Při studiu podobných případů odhalí řadu podezřele podobných úmrtí. Dlouhých osm let je jediným, kdo věří v existenci sériového zabijáka. Vražd přibývá, intervaly mezi nimi se zkracují a Charlie se stává architektem jednoho z nejkomplexnějších pátrání, které kdy francouzská policie vedla. Film, inspirovaný skutečným případem zabijáka Guye Georgese, sleduje deset let usilovného vyšetřování. (Film Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (99)
Letitá kauza sériového vraha nedává spát ani veřejnosti, ani francouzským úřadům. Šílených vrahů se po bílém plátně prohánělo už mnoho. Toho pro Francii prvního, jehož DNA byla rozhodující, zvěčnila ve své knize jistá Patricia Tourancheau. Někdo tu má silná srovnání s jinými (mnohem kvalitnějšími) kousky, já bych byl opatrnější. Každopádně jsem rád, že se ještě nezapomnělo na starou dobrou žánrovou školu. Odhodlání překračující osobní život (pod pokličku rodinného žití hlavního hrdiny se nicméně sice podíváme, ale pro děj nemá žádný význam) žene tuhle partu za sériovým vrahem, sledujeme vyšetřování, nitky, které mnozí policajti nevidí, frustraci, omyly, slepé uličky. Časově skáčeme, ocitáme se na poměrně velkém časovém rozpětí. Celý projekt se hemží jmény a daty, ti méně pozorní tak budou mít problém (ač je tohle vyprávění i přes sérii retrospektivních návratů poměrně přímočaré). Někdo může říct, že prakticky jen čekáme, zda to ten dotyčný udělal či nikoliv, ale to bychom tvůrcům lehce podrazili nohy. Ne, neměl jsem vytřeštěné oči a zrychlený tep, ale několik napínavých momentů jsem si solidně užil. Na nějakých 70%. ()
Celkem dobra francouzska kriminalka. Jde o vysetrovani a hledani brutalniho (jak jinak) vraha zen v Parizi. Neni to akcni. Je to vysetrovani a hledani dukazu, spis teda konverzacka. Lze to bez problemu odkoukat, ale za par dni uz si na to nevzpomenete. Proste dalsi krimi. V roli vraha zaujal Adama Niane. Oproti tomu hlavni vysetrovatel/postava, delonovsky Raphaël Personnaz, jen tak nejak prosumel. ()
Tomuhle se říká kvalitní evropská filmařina. Na rozdíl od mnohých jiných filmů se zde střídají linie vyšetřování a zároveň soudu, díky čemuž divák zná obžalovaného a nemá až tak moc důvodů pochybovat. Čímž ovšem nuda nenastává. Vyšetřování je komplikované, mrtvol přibývá, provázanost mezi nimi hapruje a kriminalisté chvílemi připomínají spíš uzlíčky neštěstí než suverénní tvrďáky. Což se jim promítá i do jejich osobního života. Zároveň člověk sleduje příběh morálního dilematu „ďáblových“ advokátů, kteří pochybují čím dál víc. Kruh vyšetřování i soudu se však postupně uzavírá…jistá zdejší přirovnávání k Zodiacovi od Finchera nejsou úplně vedle, mě ovšem Mistrův kus spíš zklamal, zatímco Případ SK1 dost bavil. Přesto k úplné spokojenosti mi něco bránilo. Především to byla nepřehlednost. V datech, obětech, ale po jistou dobu i podezřelých. Nemyslím si, že bylo úplně nutné stále přeskakovat od jednoho k druhému. Na druhou stranu je to má víceméně jediná výtka této poctivé francouzské kriminálce, kterou hodnotím silnými 4*. ()
Francouzi tohle umí. Takový ty oldschool poctivý kriminálky jim prostě vždycky šly a tady to není jinak. Případem se probíráme od začátku spolu s novým kolegou oddělení, kterej se stane maličko posedlým tím, aby vraha dostal. Ať se snaží, jak se snaží, tak cesta není jednoduchá a vždycky, když to už vypadá, že ho mají, něco tam nesedí. Toto je ovšem taky trochu kámen úrazu, protože se celou dobu tým detektivů spíš neúspěšně probírá případama zavražděných dívek, nedaří se jim moc ani případy spojit dohromady, no a aniž by došlo k nějakýmu zásadnímu objevu nebo zvratu, přijde obvinění, zatčení a soud. Je to takový z ničeho nic. Ale chápu, že to byla doba, kdy se s DNA až tak moc nepracovalo a asi to svým způsobem ve Francii byl i určitej průlom v dokazování trestných činů. Každopádně atmosféra je parádní jako za časů A. Delona a jemu podobných, takže zaujetí filmem určitě není malý, naopak dneska se tenhle čistej krimi žánr už moc nevidí. P.S. Trochu mně přišlo, že vrahovi obhájci ho až tak úplně nehájili - aspoň to tak působilo. ()
Na mě až příliš pomalé a příliš procedurální. Film si sice zaslouží ocenění, za pravděpodobně věrnou rekonstrukci honby na Bastillskou bestii, ale z mého pohledu to bylo na úkor zábavnosti. Nehledě na to, že škodil i styl vyprávění o dvou liniích. Tvůrci pravděpodobně předpokládali, že divák je s případem obeznámen, což možná platí pro Francii, ale zbytek světa o Georgesovi zase tolik neví, takže představení vraha hned na začátku filmu mi přišlo jako mizerný tah. Celkově se sice nejedná o špatný film a chápu ty, co ho označují za výborný, ale mě to příliš nesedlo. 55% ()
Galerie (16)
Zajímavosti (11)
- Alex Ursulet (William Nadylam), reálny právnik Guya Georgesa (Adama Niane), odsúdil ústrednú úlohu, ktorú dostala jeho asistentka, biela právnička (Nathalie Baye), a že hlavná obhajkyňa Evelyne Lesieur, ktorá bola čiernej pleti, zo scenára zmizla. (Arsenal83)
- Režisér Frédéric Tellier sa začal zaujímať o Guya Georgesa po tom, čo znásilnili jednu z jeho priateliek. Po naštudovaní si materiálu bol prípadom tak zaujatý, že sa okamžite rozhodol natočiť o ňom film. (Arsenal83)
- Pre rolu Guya Georgesa chcel Frédéric Tellier obsadiť neznámeho alebo málo známeho herca, aby rolu „neprehrával". Takto voľba vyšla na Adamu Nianeho. (Arsenal83)
Reklama