Režie:
Bruce BeresfordScénář:
Susan McMartinKamera:
Sharone MeirHudba:
Mark IshamHrají:
Eddie Murphy, Britt Robertson, Natascha McElhone, Xavier Samuel, Lucy Fry, Christian Madsen, Mckenna Grace, Madison Wolfe, Thom Barry, Lincoln Melcher (více)Obsahy(3)
Píše se rok 1971 a malá Charlie žije se svou matkou Marií v Los Angeles. Jednoho dne se probudí a zjistí, že v kuchyni jejich domu je cizí muž − černoch − a vaří snídani. Matka jí řekne, že je to pan Church, a od této chvíle bude jejich kuchař. Charlie se přítomnost cizího člověka nejdřív nelíbí, postupně však přichází na chuť nejen jeho kuchařským výtvorům, ale začne oceňovat i jeho zájem a péči – díky panu Churchovi například objeví knihy a rozkoš z četby. Charlie netuší, že pana Churche jim v závěti odkázal bohatý bývalý milenec její matky − na šest měsíců, protože to je předpokládaná doba jejího dožití, Marie má totiž rakovinu. Nakonec ale žije ještě celých šest let a mezitím se z pana Churche stane nepostradatelný člen rodiny... (TV Nova)
(více)Videa (3)
Recenze (188)
To se jednoho dne probudíte a zjistíte, že v kuchyni je Eddie Murphy a vaří snídani. A pak zjistíte, že je taky váš osobní knihovník. A poslouchá jazz. A než se nadějete, tak vás tenhle laskavý, smutný a přesto pozitivní příběh vtáhne. A nepustí. Ač se tu mnohé točí kolem umírání, je výsledek milý, neuvěřitelně lidský a plný naděje. A velmi nenápadně, zlehounka podsouvá náznaky odpovědí na otázky, které si člověk klade, ač si to někdy ani sám sobě nepřizná. Jistě, téměř všechny ingredience už tu byly, včetně řady klasických klišé, ale filmaři, zejména skvostný Eddie Murphy z toho dokáží vytvořit nezapomenutelnou hostinu. A není to jen tím, že kromě obvyklých přísad, to vše okoření tajemstvím. Svou roli hrají také výborně zvolená hudba či skvostně načrtnuté vedlejší postavy, a to i ty, které se příběhem jen mihnou, nebo se jen občas vynoří, aby příběh lehkou tečí nasměrovaly tam, kam má namířeno. Do divákova srdce. ()
„Nepotřebujeme chlapa a určitě nepotřebujeme kuchaře.“ - „Moje sestra říká, že každá žena potřebuje muže. Někdy více než jednoho.“ Hlavním důvodem ke zhlédnutí pro mě byl Eddie Murphy. Nezklamal mě. A to, k mému překvapení, v podstatě vážné roli, nebo jistě „serióznější“ než z jakých ho mám zapamatovaného. Mr. Church však není vyloženě smutný, je i dojemný, úsměvný, vtipný a pohodový. V mnoha směrech bych film označil za takový ten typický „feel-good movie“. Barvité vaření (naštěstí pro mě jsem film sledoval najedený) a příjemný hudba tomu výrazně napomohly. A nejvíc už výše zmíněný Eddie. O čitelnosti vývoje příběhu se asi není potřeba příliš rozepisovat, nic neočekávaného se nestane. Problémem ovšem je, že vyprávění nevybočí ani trošičku a vše, co je předem nalajnované, se také stane, takže se člověk dočká i nejednoho klišé (důraz na jisté hodnoty také zřejmě nikoho nepřekvapí). Což je velká škoda. Film mi příjemně utekl, ale na víc než slušné 4* to nebude. ()
Snažím se vždy vytěsnit, že se Eddie Murphy pitvořil v nespočtu přihlouplých komediích a navždy pro mě bude detroitským poldou Axelem Foleym, africkým princem Akeem, Oslíkem ze Shreka, samolibým frajírkem z Dreamgirls.. a jsem rád, že nově i Henry J. Churchem. Znovu tak přesvědčivě vyměnil image nějakého nablblého šoumena za milého chlapíka, který se jednou objeví coby kuchař v rodině umírající matky a její dcery a už z ní nezmizí. Nečeká na vděk, jedná přímo, sám sebe neumí pochválit, jen to soukromí by si rád ohlídal. A postupně si získává všechny, včetně diváka. Samozřejmě nic pro cyniky. Tvůrce Řidiče slečny Daisy Bruce Beresford se látky chopil se sobě vlastní inteligencí a řemeslnou jistotou, nevydírá, nepřekvapí, ale mile baví. Fajn i s vedlejšími rolemi. Jednoduché, ale funkční. ()
Vlastně klasický sterilní feel good/sad snímek, který jede přesně nalajnovaný podle mustru, ovšem tak svižně natočený, že to uteče jako voda. A to více jsem se na film těšil kvůli zapadlému Eddiemu Murphymu, který rozhodně něco takového ve své uvadající kariéře potřeboval. Ne, že by ho snad vyzvidla opět někam výše, ale je radost ho opět vidět si herectví užívat, jelikož je opravdu fenomenální. A půvabná Britt Robertson? Zprvu jsem nechápal, proč byla obsazena do role 15 leté, ale v průběhu to dává naprostý smysl a těším se na ní i nadále. Podobné menší filmy mám setsakra rád a jsem rád, že mi neutekl..9/10 ()
Tak malokedy sa vidi, zeby reziser koncil peckou, len ked si zoberiem takeho Richarda Donnera, ten koncil dost biedne, no a Bruce Beresford /Dvoji Obvineni, Kontakt/ natocil asi najlepsi film. O Eddie Murphym, ktory zrejme skoncoval so Zamilovanymi profesormi a podobnymi "nadherami" a tuna bud vari, alebo pecie, alebo maluje, alebo okopava zahradu alebo hra na chudobny nastroj. Este by som pridal par cinnosti, a to napriklad prechadzky po meste alebo cyklistika alebo beh atd. Dlho som si myslel, ze je s Murphym /Beverly Hills Cop 1 - 3, Zamilovany Profesor/ koniec a ze uz asi nic nenatoci. Tuna sa ale pochlapil, humor je verbalny aj neverbalny, Britt Robertson /Zeme Zitrka/ hrala na urovni a vlastne vsetci herci su tu super. Dialogy su normalne obycajne - take dialogy prevazuju stale, a tak to mam vo filmoch rad. Herecke vykony na urovni, Murphy bol vzdy rozporuplnym a kontroverznym hercom, hrat vie, ale casto ma podivny vyber filmov. Takze toto je pre mna jeden z najlepsich filmov roka 2016, ne komixarny Dedpul, Kapitan Banglades ci Amerika ci jaxa volal, ba ani Zutropolis ani precenovany Andel Pane 2. 95 % ()
Galerie (39)
Zajímavosti (4)
- Film je založený na poviedke "The Cook Who Came To Live With Us," ktorú McMartinová napísala v roku 2011. (Scraffy)
- Britt Robertson hrá 15 ročnú Charlotte, už v dobe natáčania bola herečka o 11 rokov staršia. (belinko)
Reklama