Scénář:
Juzuru TačikawaKamera:
Júki KawašitaHudba:
Júki HajašiHrají:
Tomoaki Maeno, Asami Seto, Rumi Ókubo, Teššó Genda, Ajako Kawasumi, Kazuja Nakai, Keidži Fudžiwara, M.A.O, Mamoru Mijano, Miki Itó, Kóki Učijama, Čafúrin (více)Epizody(12)
-
Death seven darts (E01)
-
Death reverse (E02)
-
Rolling ballade (E03)
-
Death arcade (E04)
-
Death march (E05)
-
Cross heart attack (E06)
-
Alcohol poison (E07)
-
Death rally (E08)
-
Death counter (E09)
-
Story teller (E10)
-
Memento mori (E11)
-
Suicide tour (E12)
Obsahy(1)
Ľudské duše po smrti zvyčajne smerujú do neba alebo pekla. Jestvuje tu však aj istá výnimka, týkajúca sa párov, ktoré zomreli v rovnakom momente. Tie sa totiž miesto spásy či zatratenia ocitajú v bare Queen Dequim, v spoločnosti tajomného, bielovlasého Dequima, ktorý svojim hosťom ponúka účasť v hre smrti. V hre, odhaľujúcej doposiaľ vykonané činy, ako aj skutočné tváre postáv. Sám Dequim je napokon posledným arbitrom, ktorý rozhodne, kto prehrá a kto zvíťazí, kto prežije a kto sa už viac medzi živých nevráti. (HDeer)
(více)Recenze (40)
Velice melancholický příběh, který je tak akorát dlouhý (12 epek), a tak akorát nabitý emocemi, abyste si po poslední epizodě nepodřezali žíly, ale místo toho si více vážili života a lidí kolem vás. Dalo by se říct, že je to až dokonalé. Co všechno se děje instantně po vaší smrti, kdo a jak rozhoduje o tom, zdali jste dobrý nebo špatný člověk ? Příběhem velmi zajímavé, animací a kresbou přímo vypiplané a nádherným klavírním soundtrackem ozvučené (zvláště pak skladby Moonlit Night a Omoide, které se mi velice silně zažraly pod kůži) Death Parade je opravdu vzácný klenot, který budete podvědomě chtít sjet na zátah. Všemi deseti ! ()
Otázky života a smrti se dají probrat všelijak. Pomocí překvapivých zvratů, dojemných scén na podkladu tklivého soundtracku nebo civilních dialogů o věcech banálních i všeobjímajících. Death Parade zvládá všechno z toho, do hlavy přináší lavinu myšlenek o životě, smrti a o všem mezi tím a ještě divákovi přihraje dokonale protikladnou hlavní dvojici. Zatímco Decim je loutkou i loutkářem bez emocí a primárně se snaží dělat dobře svoji práci, krásná neznámá po jeho boku svůj příběh dlouho schovává, ale právě díky citům v ní schovaných seriál důkladně a dlouho doznívá. Až jednou budu někam muset vstoupit bez vzpomínek, doufám, že to bude do baru Queen Decim. ()
Trochu mi to připomnělo Shinigami no ballad. Ani ne tak příběhem, jak náladou a hlavními postavami. Určitě mají kihontekini něco podobného. Není to žádný skvost, v podstatě je to anime o ničem, ale kupodivu to ani nijak zvlášť nenudí a postavy jsou docela příjemné. Animace je na dobu výroby nijak nevybočující, opening a ending jsou světem sami pro sebe. V podstatě si to jede dokola pořád to samé, takže jako kulisa k večeři je to velice vhodné. Naprostý nevybočující průměr. ()
Zpočátku mi koncept tohoto baru přišel absurdní. Proč by posmrtné směřování člověka – dolů / nahoru (na rozdíl od našeho svět tím není myšleno pod drn / z komína) – nemělo vycházet z jeho činů za života, nýbrž z jedné hry (biliard, šipky apod.) v extrémních podmínkách? Již první příběh seriálu však ukázal, jaký to má smysl. Stačí, aby o zemřelých rozhodovalo pro scénáristu žádoucí „zapomnětlivé“ nemehlo, a hned je tu prostor pro vykonstruované zvraty. Rozhodčí na rozdíl od diváka ví, co zemřelí prožili, přesto vynese ortel v rozporu s tím a pak se diví a údiv čeká i od diváka. Ten je však spíše znechucen touto ubohostí. Aby dílo neupadlo do stereotypu, ve druhém příběhu se ze soudního baru stává záhrobní seznamka a prostor pro opětovné shledání kamarádů z dětství, které je ve snaze nepůsobit tolik banálně rovněž okořeněno zvrat(k)em. Dojetí je na světě! A odhození seriálu mu jde v patách. Mám rád, když se jednoduchý příběh podá nezvyklou formou, ta zdejší mi však připadá samoúčelná a laciná. 3/10 ()
Naprostá spokojenost. Má to zajímavé téma, dobrou atmosféru, umí si to pohrávat s lidskou fantazií (a u většiny dílů mě opravdu neskutečně bavilo číst si na fórech komentáře a spekulace ostatních uživatelů o tom jak to vlastně dopadlo a proč to tak bylo...) a už v třetím díle to navíc ukázalo, že ani hra s emocemi není autorům cizí. Když k tomu přidám i charismatického Dequima a tajemnou brunetu, která mu asistuje a jejíž příběh se nám postupně rozkrývá dostávám výsledek opravdu velmi nadprůměrný. Dokonce i závěr je podle mě velmi povedený a opravdu se mi hodně líbil. Co je pro mě také silně nadprůměrné a prostě to musím pochválit, i když už to učinili jiní, je opening, který sice k celkovému vyznění seriálu ladí asi jako smích na pohřbu, ale jako hudební dílo je to prostě opravdu moc pěkný počin. Zkrátka když si vezmu všechny anime této sezóny a odeberu všechna pokračování (sequely, season 2...) tak mohu s klidným svědomím prohlásit, že z nových anime letošní zimy je pro mě Death Parade jednoznačně nejlepší a tak to po zásluze ocením a dám tomu s naprostým klidem zasloužených 9/10. ()
Death Parade je krásnou ukázkou toho, že snaha o rozvinutí krátkometrážního díla na poli plnohodnotného televizního seriálu nemusí být vždy původnímu dílu ku prospěchu. Kulečník smrti sice nebyl kdovíjak prvotřídním dílem, z něhož by mi napětím a nadšením praskly kšandy, ale právě díky dobře budované tajemné atmosféře, krátké stopáži a otevřenému konci, jenž rozehrává v divákově mysli nejednu otázku a stará se tak o slušnou katarzi, vystupuje Kulečník jako dílo zcela svébytné, po jehož zhlédnutí mě zdaleka nenapadlo dožadovat se přídavku v podobě plnohodnotného seriálu. A ten bohužel hodnotu původního díla nikterak neobohacuje. K mému zklamání seriál postupuje téměř po celou dobu podle hloupého a mně osobně těžce nesympatického schématu: hodit do dílu nějakou hru, která ještě nebyla ukázána, vybrat vždy takové dva účastníky, aby se jejich interakcí vyvolalo na obrazovce i u diváka co největší dojetí, s čímž souvisí co nejexpresivnější ukázání emocí, vylití citů, vykřičení patosu a rádoby filozofických keců, jež jsou ale opět jen prostředkem pro samoúčelné dojetí diváka. Na takovou hru s tvůrci odmítám přistoupit. Nejsem si jist, zda i původní Kulečník trochu trpěl tou hloupou vykalkulovaností, každopádně pokud ano, rozhodně ne v takto vrchovaté míře. Vyloženě za pochvalu tak stojí jen soundtrack spolu s úvodní znělkou a vydařená vizuální stránka, což ovšem zdařilý seriál ještě nedělá. Propracované postavy, psychologie, minimum repetitivnosti, hlubší příběh? Ale kdepak, jen prvoplánová snaha za každou cenu diváka dojmout. Za hudbu, kresbu a to dobré, co z původního Kulečníku.zbylo, dávám velmi slabé 2*, jinak mohu v podstatě odkázat na komentář yenna. ()
Kde začít? Je mi trochu smutno. Ne, že by to bylo způsobené enormní snahou seriálu úpěnlivě vytahat emoce z diváka, ale tím, jak právě bylo s nápadem a materiálem ne zrovna nejlépe naloženo. Důkazem budiž, že nejlepší epizoda je hned ta první, které se pouze vyrovnaly jen pozdější kratší momenty. Proč? Proč se tvůrci zalekli hned úvodní nekompromisně ostré scenérie, která audienci drsně přiková k sedačce a zažene jakékoliv choutky k legráckám? Ne, že by mi pak střídavá houpačka z vážné epizody na odlehčenější vadila, ale nepříjemně tíživého momentu už nikdy Death Parade nedosáhne. "On ten konec snad není dost srdceryvný?" by se mnozí mohli zeptat. Není. Dojemná hra zde totiž nabírá nemile falešné variace (vyjmul bych krasobruslařskou etudu, která mě atmosféricky, hudebně a svými flashbacky okouzlila) a chování hlavních postav nemá důstojný podklad doposavadního toku děje, takže výsledek je v mých očích jen sprostě vydíravý a shazuje ústřední duo výtahem směr prázdnota. Ony postavy jsou bohužel taky téma pro sebe. Říct, že by byly protivné, to by bylo příliš, ale rozhodně nevynikaly. Většina z nich by svou absencí příběhu vůbec neublížila, protože stejně jim byl dán velmi malý prostor k podkresu a jejich činy nebyly hlouběji prozkoumány. Nejčastěji opakující se věta seriálu je typicky dámské: "Ne, to nic", která doslova definuje počáteční vítanou netečnost barmana a jeho asistentky, o to hůř se poté přijímá ona náhla změna citlivosti. Záchranný kruh těmto nedotaženým prvkům s vervou hází fantastický soundtrack, ať už zvláštně optimistickým OP, ale hlavně skvěle podtrhující navozenou atmosféru (puls nabíjející "Game C" a melancholická Moonlit Night jsou výborné). Zdatně sekunduje i výtvarná stránka a celkově přednesené formě se nedá nic vytknout. Nejde říct, že bych se nudil, ale po tom úvodním nášupu jsem se těšil na něco výjimečnějšího. Tématicky se tak stalo, obsahově už ne natolik, emočně (na čemž si to hlavně zakládalo) pouze částečné vítězství. Těsné 4*. ()
Určitá juxtapozice pro tento typ vyprávění asi potřeba je, jinak bych je neměl tak rád. Většinou se jedná o marnivé problémy smrtelníků (Six Feet Under), situační komedie (The Good Place) nebo ubíjející rutina klasické práce (Dead Like Me). U Death Parade je od každého zastoupeno trochu, zejména však to poslední a k tomu novota - přítomnost běžných her. Jako samostatné "plus" je potřeba zmínit i fantastický opening, který (také) s ústředními tématy anime sice nemá tolik společného, ale nikdy se mi neomrzel a skrývá se v něm nejeden freeze-frame-bonus. Zkusím bez větších spoilerů shrnout mé dojmy z celého Death Parade - "lore" koncept se mi líbí, ale jakmile nad tím člověk začne pořádně přemýšlet, začnou se objevovat trhliny, které ale při přimhouření očí nebrání při sledování. Nejméně ze všech příběhů mě bohužel zaujal ten osoby, která by se jako jedna z mála dala nazývat hlavní postavou - Chiyuki (aka ta s bílým proužkem ve vlasech). To však nic nemění na tom, že některé její nápady nebyly úplně marné. Nejvíce mě naopak zaujaly příběhy arbitrů, přestože díky zaměření seriálu na Chiyuki na ně pořádně nezbyl dostatek času. V posledních pár epizodách (ironicky zaměřených právě na Chiyuki) seriál odkrývá jedno tajemství za druhým, což byla ve výsledku dvousečná zbraň - na jednu stranu onen jakýsi lákavý závoj tajemna o skrytých machinacích posmrtného života spadl na zem, na druhou stranu to zpřístupnilo další otázky, které byly často nezodpovězeny nebo jen odmávnuty kratičkou scénou bez vysvětlení. Zřejmě toho však nebylo dost na to, aby pořad u producentů vyvolal touhu po druhé sérii. U mě však ano. ()
Na Death Parade je zajímavé jak pracuje s lidskou temnotou v srdci a strachu ze smrti. Můžeme sledovat reakce lidí, kteří jsou v těch nejkritičtějších chvílích zaujati vůči jiným lidem pomstou, žárlivostí a spoustou jiných emocí, jenž ovlivňují obvyklé myšlení a spouští obraný mechanismus v podobě pudu sebezáchovy. ()
Mysterióznost, atmosféra, zajímavé, propracované postavy, psychologie, originalita, animace dle mého vkusu, soundtrack... A překvapivě minimum repetitivnosti (v rámci možností samozřejmě). Veselý opening je zvláštní volba, ale je moc pěkný. Taky se mi líbilo, že i když se to vyloženě nabízí, tento kousek není jen striktně epizodický, ale má i hlubší, provázaný příběh. Pro mě nejlepší počin sezóny. 9/10 ()
Zaujímavé anime plné zvratov a zapamätateľných hlavných postáv trpí mierne na nejednotnosť príbehu, teda v skratke sa tam strieda viac príbehov a tak sa stále zoznamujete s novými postavami teda tými, ktoré majú byť rozsúdené a čo bude s nimi ďalej. Týmto pádom trošku trpí gradácia deja a tak isto jednotlivé situácie sú chladným vyústením toho čo sa udeje pred vami. Pravdou zostáva, že jednotlivé príbehy/epizódy sú samy o sebe dosť kvalitné a to aj hlavné postavy. Anime Death Parade ide dosť do hĺbky ľudského správania a analyzuje ho, podľa mňa nie vždy exaktne správne, ale snaží sa o to a to je pre mňa veľkým plusom tohto anime, lebo to mám proste najradšej. Takže toto anime si rozhodne zaslúži podtitul psychologické, aj keď si myslím, že nie vždy by sa takto ľudia chovali... Je tu ale predpoklad, že sme všetci pokrytci. ()
Vstúpiť do baru, kde obsluhuje tichý no charizmatický barman, kde hrá príjemný jazzík, kde sa rieši komplexnosť ľudskosti a našich emócií a kde sa grázli posielajú na večnosť môže byť to najlepšie rozhodnutie, aké za poslednú dobu spravíte. A nemusíte pred tým nevyhnutne umrieť. Cameo najväčšieho anime záporáka pobavilo. ()
Zážitok ,čo som u tohto anime zažil sa nedá opísať. Približne to bolo niečo medzi WTF!? a WOW alebo LOL (hlavne keď sa tam objavil Light) zároveň. A to som si myslel ,že ma po One Punch Manovi a Death Note ,už žiadne prekvapenie nečaká ,ale ako som zistil vždy sa príšerne pletiem. ()
Plné hodnotenie som dal preto, lebo tu sa všetky postavy berú vážne, jednoducho s každou tvorcovia narábajú tak, že z nej dokážu vydať všetko, zakrátko sa dokáže vybudovať napätá atmosféra. V Death Note sa divák skoro nikdy neoboznámil s odsúdenou postavou, tu však áno a dokázal sa do nej aj vcítiť. Som zaťažený na dej v obmedzených priestoroch, lebo väčšinou v takých dielach dokážu tvorcovia naplno využiť potenciál daného miesta a postáv a toto nie je výnimkou. ()
Epizodické, Mysteriozní anime zaměřené na "hry o život". Zajímavý příběh spolu s dobře napsanými postavami společně tvoří zajímavé dílo zaměřující se na špatnou stránku v každém z nás. 76% ()
Trochu mě to mrzí, protože DP patří jeden z nejlepších openingů. Animace sice byla skvělá, ale ta bohužel nedokázala zachránit ten zbytek. Nepopírám, že některé z her bylo i zajímavé sledovat. Možná, že v jiném kontextu by z toho byl naprosto super seroš. Ale tohle souzení lidí a tak..přišlo mi to hloupé a nedomyšlené. Za nejlepší část považuji Tatsumi x Shimada. Jinak jsem na to prostě jem tak hleděla bez emocí až jsem to dokoukala a byl konec a mě to bylo jedno. Škoda. ()
Na takové téma můžou přijít fakt jen Japonci, ale co je zajímavější, že to opravdu (zatím) funguje. Hodnotit si netroufám, ale už teď má Death Parade body k dobru za vydařený opening, který si pokaždé rád poslechnu, což je bohužel v poslední době u anime věc velmi vzácná. --- No tak, nakonec takový neurážející průměr, některé epizody vynikající, jiné lehce přihlouplé, v rámci seriálu skoro až absurdní. O některých postavách se toho bohužel dozvíme málo, takže mi jejich motivace lehce unikala a rozuzlení se mě nijak zvlášť nedotklo. Anime v poslední době umí přijít s dobrou myšlenkou, ale už ji jaksi nezvládá rozvést. Až si tak říkám, že kdyby Death Parade zůstalo pouze v projektu Anime Mirai, jako jednodílný experiment, tak by to bylo možná i lepší. ()
Pohľad na smrť už zdá sa nikdy nebude taký, ako predtým. Death Parade poskytuje vrcholový príklad psychologickej drámy, ktorá vás prinúti rozmýšľať. Či už sú to jednotlivé rozhodnutia arbitrov, úlomky zo životov účastníkov hier, alebo samotný spôsob rozhodovania, kto prežije a kto nie, seriál si so svojím viac-tematickým scenárom dokonale plní svoju úlohu vírenia pochybností. Prelínanie rôznorodých osobností, ako aj široká škála kultových arbitrov na čele so sviniarom Gintim, nadradenou Nonou, či na to všetko dohliadajúceho démona Ocula len potvrdzuje dokonale prevedené remeslo. Atmosféru dotvárajú mysteriózne basové linky, znejúce pri každom opätovnom návrate do baru, striedajúc sa s emotívnymi, klavírnymi prechodmi, prenikajúcim až do úplného vnútra a zároveň naznačujúcim skutočnosť,že takmer každá z postáv si zaslúži ľútosť. Popri všetkej tej precíznosti sa mi ani nechce veriť, že seriál je vlastne bez predlohy. ()
Čekal jsem od trochu lehce něco jiného, ale v zasazení kterého se mi dostalo si nelze na nic stěžovat. Příběh tak akorát velký na pozadí instituce tajemné jak hrad v karpatech. Klišé typu "hele velkej zloun jde do akc... ne, ok, už je to zase dobrý" je holt prokletí anime, Ale zážitku to nijakneubližuje. Animace krásná a když přijde na emoce tak opravdu tečou. Silné 4* ()
Poměrně kvalitní a přemýšlivá záležitost. ()
Reklama