Režie:
Lenny AbrahamsonScénář:
Emma DonoghueKamera:
Danny CohenHudba:
Stephen RennicksHrají:
Brie Larson, Jacob Tremblay, Sean Bridgers, Joan Allen, William H. Macy, Amanda Brugel, Cas Anvar, Jack Fulton, Megan Park, Tom McCamus, Rory O'Shea (více)Obsahy(1)
Pro pětiletého Jacka je pokoj celým světem. Je to místo, kde se narodil, vyrůstá a kde žije v bezpečí se svou mámou Joy. Spolu si čtou, učí se, hrají si. Poznání o světě Jack nabývá prostřednictvím několika dětských knih a dětských televizních seriálů. Vše, co je mimo pokoj, je fiktivní, jen pokoj je skutečný. V noci ho máma vždy ukládá do bezpečí šatníku, v němž má usnout dříve, než přijde Starý Nick, jejich věznitel. Pokoj je pro Jacka domovem, ale pro jeho mámu vězením, ve kterém je Starý Nick drží již více než sedm let. Díky odhodlání, vynalézavosti a vroucí mateřské lásce se Joy podařilo vytvořit pro Jacka život, ve kterém si neuvědomuje limity jejich vězení. Joy však ví, že takhle to nemůže být napořád. Vymyslí proto odvážný plán útěku, ve kterém se spoléhá na statečnost svého syna a notnou dávku štěstí. Když plán naproti všemu skutečně funguje a oba jsou konečně svobodní, Joy si s hrůzou uvědomí, jak nepřipravená je na to žít mimo čtyři stěny malého pokoje a být svému synovi oporou i ve skutečném světě. Jejich izolovaný svět se najednou rozšíří a jak malý Jack, pro kterého je vše nové a neuvěřitelné, tak i Joy se musejí naučit, jak žít ve skutečném světě... (Bohemia MP)
(více)Recenze (633)
Obří divácký kalkul, který co do příběhu není ani zdaleka bezchybný a vynalézavý a pracuje víceméně s umně ohýbanými rodinnými motivy, ale formálně a především herecky se mu nedá absolutně nic vytknout a svůj jediný účel, zasáhnout publikum do citlivých emocionálních sfér, splňuje na jedničku. A o nic jiného tu dle mého vůbec nešlo.... 85% ()
Tak tohle bylo jedno velké překvapení. Room je nesmírně silný psychologický film, který semnou docela zamával, ve kterém je dle mě nejlépe vyobrazen vztah matka-dítě, co jsem kdy na plátně viděla. Brie Larson a Jacob Tremblay zde předvádí neskutečné výkony které se jen tak nevidí, obzvlášt na 9ti leté dítě. Na filmu mě především zaujala dětská perspektiva příběhu, která přidává na okouzlující poetice v jinak velmi tíživé a deprimující atmosféře. Celkový dojem umocňuje působivá hudba Stephena Rennickse která se postupem času stane mou velice oblíbenou. Jeden z nejsilnějších filmů posledních let. ()
Tak brutální realita... ()
U mě film boduje hlavně tím, že je jiný. I když právě kvůli tomuhle je jasné, že v kinech se ohřeje asi jako cestující v pražské MHD. Všechno je tady jinak než jak bych si myslel nebo jak bych to býval sám udělal. Tak mě to zmátlo, že ani s hodnocením si úplně nevím rady. Jen teda, když už jsem zmínil tu pražskou MHD, tak tempíčko celkově bylo na úrovni průměrného šoféra ČSAD, kvůli čemuž se určitě nebudu pouštět do knížky, protože nemám rád, když mě probudí rána hřbetem do čela. ()
Samota v samotě - ve filmu. ()
Nejspíš byla chyba jít na film až po Fukově recenzi, na druhou stranu, nebýt jí, o filmu bych nejspíš nevěděl a nešel na něj. Nicméně jsem věděl, co se zhruba bude dít a co na filmu je dle Fuky špatně. A zatímco v některých ohledech se mýlil, protože film nejspíš nesledoval pozorně (kluk nemohl spadnout z balkonu, protože byl za oknem, a chodit po schodech se učil), v celkovém pohledu s ním souhlasím, že druhá část je horší, z hlediska uvěřitelnosti a neschopnosti jít víc do hloubky. Nicméně z pohledu uvěřitelnosti by mě spíš zajímal začátek příběhu, jak to holka zvládla, že se nepokoušela utéct co chvíli a jak vůbec přežila porod. Herecké výkony všech skvělé. ()
Hodně silnej film, některý scény mě opravdu dostaly a při tý, kdy Jack utíkal, jsem měl i docela skleněný oči :D. Brie Larson i Jacob Tremblay to zahráli famózně. ()
Emoční drtič s naprosto skvělým Jacobem Tremblaym. ()
Upřímně jsem myslela, že tenhle film vzdám, prvních 20 minut bylo tak neuvěřitelně depresivních, že jsem to prostě vypnula. Když jsem pak po čase pokračovala od stejného místa, tak jsem zjistila, že jsem to vlastně vypnula těsně předtím, než se něco začalo dít. Přišlo mi zvláštní, že když to dítě pořád tak chránila, tak se ho najednou rozhodla použít pro útěk a poslat ho ven bez toho, aniž by měla nějakou záruku, že to dobře dopadne. A kdyby to nebyl film, tak by to dobře nedopadlo. To dítě se vymotalo z koberce, postavilo se na korbu auta a překvapeně koukalo kolem sebe. A ten chlápek sedící v autě si toho nevšimnul? No. Ten útěk/záchrana mi přišla hodně zvláštní a přitažená za vlasy. Byl to až přílišný součet náhod. Ale až na tohle to byl dobrý film, zvláštní, dojemný a silný. Jeden z nejlepších nominovaných letos. A herecké výkony, jak Brie Larson, tak Jacoba Tremblaye jsou letos bezkonkurenční. 4* ()
Citová vyšťavovačka, ktorá rozprúdi slzné kanáliky aj tým najkamennejším srdciam. Veľa od piatich hviezd nechýbalo, pretože zážitok z filmu bol naozaj silný, ale nemyslím si, že by som mal chuť pozrieť si ho viac krát (jak to už u najlepšie hodnotených snímkov často býva), takže možno aj preto nejdem s hodnotením na plno. ()
Silné a emotivní téma, které jen podporuje ona skutečnost, že to nemusí být až taková fikce. První půle nabízí klaustrofobický zážitek s výborně zpracovanou atmosférou a fikcí, jenž hlavní hrdinka aplikuje na své dítě. Později se otevírá obrovský svět zaměřený hlavně na postavu malého Jacka a samotnou matku posílá lehce do ústraní, což vůbec nevadí. Celý film provází nepříjemný pocit a výborně zvládnutá psychologická stránka obou postav. [80%] ()
Konečně povedený filmový zpracování jaký si tohle téma zasloužilo. Film bych rozdělil na dvě pomyslné části. První je život v pokoji. A druhá je život mimo něj. Film je perfektně natočenej, výborně zahranej má skvěle zvolenou hudbu a je natřískanej emocemi. Mě se líbila především druhá část - život na "svobodě". V tomhle případě je svoboda je jen relativní pojem a je jasný že žít normální život je zatím v nedohlednu. Je to prostě běh na dlouhou trať. Tohle psychologický drama na mě fakt zapůsobilo a bez problémů mu dám 5 hvězd. ()
Někdo z toho možná cítí Hollywood, já z toho cítím poctivé nezávislé drama, kterému většina těch hollywoodských umělohmotin nesahá ani po kotníky. Silné, skvěle odehrané, v jeden moment šíleně napínavé a hlavně znepokojivé. Dětská naivita ještě umocněná o milosrdné překrucování reality je fantastická, stejně tak Jacob Tremblay - nevzpomínám si, kdy naposledy mě takhle zasáhl dětský výkon. 4,5* a wow (nebo spíš brr?) k tomu. ()
Psychologická dráma so všetkým všade, vťahujúce a pútavé. Výborne napísaná a spracovaná téma psychologického rozmeru obetí únosu a ich vyrovnávanie sa s prežitou traumou. Najviac ma oslovilo rozdelenie prostredia a vlastne aj celej psychologickej roviny problému ústrednej sympatickej dvojice na dve časti. V tej prvej dominuje psychika matky, ochrankyňa a vychovávateľka malého syna v malom, uzavretom priestore, ktorý je však pre jej syna celý svet. Pevne stanovené pravidlá im obom dávajú pocit bezpečia a istoty, hlavne malému Jackovi. V druhej časti zase dominuje Jackova psychika, ľahšie sa dokáže vyrovnať s "traumou" náhlej slobody, tlakom médii a celého sveta. Dôvodom (ako aj vo filme bolo správne poznamenané) je predovšetkým tvárnosť detskej duše a ľahšie sa prispôsobenie zmenám, nech sú akokoľvek veľké. Našťastie. Dospelý človek to má v tomto smere omnoho ťažšie. Z toho dôvodu si myslím, že film verne a celoplošne zachytil psychologickú podstatu tejto témy, čo je veľké plus. Možno jediný problém vidím v minimálnej a jemnučkej umelej dojímavosti (stret s rodinou) a zvláštne kuriózny spôsob vyslobodenia sa zo zajatia. Ale to všetko je veľmi subjektívne a len môj pocit. Výborná vec. 85/100 ()
Čím míň toho člověk o tomuto filmu předem ví, tím lépe - ideální stav je nevědět vůbec nic, prostě na to jít a nechat se jím rozervat na cucky. Přesně takovou sílu to má - některé momenty jsou neuvěřitelně působivé a dojemné. Podobně to probíhalo u mě - na film jsem vyrazil nezatížen znalostí předlohy i jakýmkoli povědomím o tom, oč ve filmu půjde, a ze začátku jsem byl hodně zmatený, a hlavou se mi honily podobné otázky, jako tyto: Co to je za divnou domácnost - to jsou tak chudí, že bydlí v tak ohavném brlohu? To se bude celý film odehrávat jen tam? Proč o sobě ta holčička mluví v mužském rodě? (resp. české titulky to tak překládaly - angličtina samozřejmě rod v první osobě nerozlišuje), apod., a dokonce jsem zvažoval, že se zvednu a odejdu, protože jsem na nějaké sociální drama o matce samoživitelce, která vychovává svoji holčičku jak se dá, neměl vůbec náladu. Naštěstí se z toho rychle vyklubal úplně jiný film a já jsem jím byl zcela ohromen - celkově si myslím, že ten film má hodně překvapivý děj a v jeho průběhu několikrát dojde k překvapivým zvratům, které člověk vůbec nečeká. Závěr je potom naprosto odzbrojující a velmi emotivní - nikdy se u filmu nechtělo víc brečet. Na plné hodnocení ale nakonec nejdu, protože si myslím, že to není film pro každého a protože jeho sledování je emočně docela vyčerpávající - kdybych měl děti, asi bych takový film vůbec vidět nemohl. I tak pro mě bylo jeho sledování velmi bolestné, až nepříjemně, a dostávat ho z hlavy budu dlouho. Nejsem si úplně jistý, jestli chci vidět takové filmy. ()
Obrovské prekvapenie. Ku koncu roku sa nám objavila takáto pecka, ktorá zamieša jedeným rebríčkom TOP filmov za predošlý rok. Réžia, scenár, herci, všetko dokonalé a Brie Larson doprajem to čo si zaslúži. Dokonalá psychologická dráma, ktorá zaujme všetkým čim môže. 90% ()
Mám ráda pomalé filmy, v nichž je postupně budována precizní atmosféra. Tento film je natolik pomalý, že ho atmosféra během prvních déseti minut předběhla a už se víckrát nepodařilo ty dva dát dohromady. A tak snímek zůstal jen sterilním vyprvávěním zvláštního příběhu. Bohužel je snímek až tak pomalý, že si ani nepovšimnul, že se k němu blíží chirurgové a chtějí ho vykastrovat. Lékaři zvítězili a zákrok zdárně dokončili. ()
Sedm let prcání (s úchylem). A za odborného dohledu Saši Sifilidise. Je alkoholi(c)ky dokázáno, že Rum způsobuje dobrou náladu. Tudíž každá flaška Rumu, která u tohoto filmu padla, znásobuje dobrý pocit z dobře odvedené filmařské práce. Vědí to i filmoví akademici, kteří si v podroušeném stavu nestačili všimnout nesmyslných chyb, kterých má naivně blbý scénář nepočítaně. Film je natočen typicky hnusným artovým stylem, kdy je zbaven jakékoliv drastické scény. První hodinu (není to ani celá hodina, ale snažím se najít pozitiva) sledujete škaredou Piču a jejího Kreténka, kterak sedmým rokem živoří v Pokojíku bez oken, ale s televizí, do něhož pravidelně vstupuje jejich únosce, aby do té cuchty strkal ptáka. Ve filmu žádná šukačka k vidění není, ale jelikož mám bujnou představivost, viděl jsem mrdačku. V tomhle filmu si toho vůbec hodně musíte domýšlet a představovat, takže představa sexu už nijak tu artovou konzervu nepojebe. Jediný, kdo nepožil Rum, je Kretének, i když má pirátské jméno Jack. A tenhle pětiletý blb, co vypadá asi na deset let, má dost problém rozlišit realitu od fikce, takže své Piči dost oponuje, když mu vysvětluje, že za zdmi jejich vězení je jiný svět, než jaký zná z televize. Není však vůbec jasné, proč únosce dopřává těm dvěma televizi, baví se s Pičou, ale Kreténka, jehož je biologickým prcálistou, zná snad jen z vyprávění. Ten je totiž v době jeho návštěv vždy zalezlý ve skříni. Sedm járů v jedné cimře jen se světlíkem je dlouhá doba. Bujné Kreténkovo háro by tedy teoreticky a z lékařského hlediska nemělo být hárem člena Kelly Family, přirovnání "máš zubů jako žralok" by jistě také vzalo za své a zdravá tělesná konstituce je také diskutabilní. Nicméně ve filmu je Brie Larson jen nenamalovaná a neučesaná, čestně jí ovšem vypadne zub, Jacob Tremblay hází hřívou jako by dělal reklamu na Pantene a oba jsou zdraví a imunní i proti Zemanově viróze, kterou zřejmě neměl (jen) z Rumu. Jacob Tremblay připomíná děvčátko z francouzské komedie "Uprchlíci" (Pierre Richard &Gérard Depardieu). Ani tak nerušily herecké výkony, jako nepochopitelné kiksy ve scénáři, kterých si všimne snad každý normální a příčetný divák: za celých sedm let se Piča pokusila z vězení vymanit pouze jednou(!), jak a kde rodila, při naplánovaném útěku, který je jedním z lepších momentů filmu, mohla únosce atakovat zezadu, když pronášel dveřmi koberec, v němž byl zabalený Kretének, přesto to neudělala, proč po jejím zmizení po ní nikdo nepátral (ve filmu o pátrání nepadne ani slovo), jak je možné, že policistka, která najde Kreténka, co se dostal z osidel únosce, ihned, jen z kusých informací věděla, že byl unesen, o únosci není nic bližšího známo a co se vlastně s ním stalo (po zadržení o něm v ději nepadne už ani slovo). To byl jen výčet největších nepodchycených kiksů. Asi po hodině mohl film skončit a dal bych mu solidních 60%. Jenže to neudělal a přede mnou byla úmorně natahovaná druhá hodina, v níž se dva unesení snaží zapracovat po letech v izolaci do normálního života. Od druhé hodiny se především hraje na nezáživnou psychologickou notu, film se vleče, nic zajímavého už se v něm neodehraje. Konec je naprosto stupidní. Zážitek pro klaustrofobiky a agorafobiky se nedostavil. To už si z tohoto hlediska více přijdete na své u filmů 8 hrozných, Úkryt, Oldboy. Za pár (za)jímavých, celkem slibných momentů z první půlky filmu, uděluji hvězdičku. Druhá hodina byla mimořádně příšerná. Scénář hnus, režie ne úplně katastrofální, i tak z ní ale byl často cítit amatérismus.Tahle nepovedená Natascha Kampus by fakt zasloužila flašku Rumu. Však jsem také už jednu poslal filmovým akademikům, aby raději nevystřízlivěli a nezjistili, jakou dementní slátaninu oskarově ocenili. 20% () (méně) (více)
Knihu som nečítal, tak neviem nakoľko to šlo ovplyvniť. Možno dľžkou? Na film o únose je polka dvojhodinového filmu málo. Finále nemá prísť v polke filmu. Záver tiež nemá trvať polku filmu. A ani na návrat do normálu polka filmu nestačí. Pocitovo za 3 a možno ešte jedna taká menšia hviezdička pre Brie Larson za najlepší herecký výkon roku. Ten bol suverénny. Dostane oscara, mojich hviezd jej netreba ()
Jeden z hypov, ku ktorému tak všetci pristupujú s tým, že sto pro uvidia dobrý film. Myslím, že po svetových festivaloch bežia filmy, ktoré by si zaslúžili viac pozornosti, ako Room, vrátane tých slovenských/bratislavských, čo môžem potvrdiť. Už počas celej prvej polovice som mal problém s logikou a pýtal sa: prečo až teraz, prečo takto, prečo mu niekedy nevyliala na hlavu vrelú vodu a neutiekla a následne mi nebolo jasné ani chovanie väzniteľa v kľúčovom momente. Kde bola kanadská polícia celé tie roky? A čo zdravotníctvo, to si zoberie na vrub potenciálne nepredvídateľné reakcie/psychické zrútenie oslobodených a pustí ich hneď domov? Ak chcel film všetko zobraziť pohľadom chlapca a byť tak originálny, kľudne mohol využiť jeho POV. Aj ja sa teda prispôsobím nátlaku všetkých divákov, recenzentov a ocenení a dám vyššie hodnotenie, ako som zamýšľal. 50% ()
Reklama