Režie:
Gordon HesslerScénář:
Brian ClemensKamera:
Ted MooreHudba:
Miklós RózsaHrají:
John Phillip Law, Caroline Munro, Tom Baker, Martin Shaw, Robert Shaw, Grégoire Aslan, Aldo Sambrell, Douglas Wilmer, Robert Rietty, David Garfield (více)Obsahy(2)
Sindibád se vydává na nebezpečnou plavbu, aby našel zlatou desku, která může vrátit na trůn sesazeného panovníka. Setkává se s jednookým kentaurem, šestirukou bohyní Kálí a řadou dalších bájných bytostí. (Filmbox)
Recenze (62)
Jasná volba pro milovníky zlatého věku anglických i amerických "antických" pohádek. Takhle kouzelné triky se jen tak někde nevidí - ach jo! Kde je doba starého dobrého Raye Harryhausena!!! ()
Zklamání, tím spíše, že jsem nucen srovnávat s Juranovou SEDMOU SINDIBÁDOVOU PLAVBOU, která ač o 16 roků starší, je nepoměrně zábavnější a trikově zdařilejší. Tam můj oblíbenec, trikový mág Ray Harryhausen (např. Souboj titánů) doslova zářil, tady jakoby se šetřil. Zejména prvních sedmdesát minut se vyjma oživlé dřevěné sochy z přídě lodi a dvou ďáblíků, kteří se víceméně jen tak mihnou, nic zásadního vizuálního neděje. Což je u filmu, jehož středobodem a jediným opodstatněním je Harryhausenova one-man-show (film i spoluprodukoval) a který vinou slabého scenáře a až příliš jednoduché zápletky nemá šanci ničím jiným zaujmout, poměrně problém. Film zkrátka nudí, nepříliš zdatný režisér mu nedokáže vdechnout více života a oživlá šestiruká Kálí (moc pěkná, ta se Harryhausenovi povedla), jednooký kentaur a čtyřnohý pták v poslední půlhodině už to nezachrání. Výsledný dojem nezachrání ani moje slabost pro Harryhausena, ani mrcha nostalgie a pěkně vzpomínky na časy, kdy jsem Sindibáda v kině jako malý kluk doslova žral. ()
║Rozpočet $982,351║Tržby USA $11,000,000║Tržby Celosvetovo $-║ Tvorba postavičiek a trikov od Ray Harryhausena sa proste nazaprie a tento dobrodružní film povyšuje na viac než by sa mohlo v konečnom výsledku čakať. /80%/ ()
Toto su filmy mojho detstva. Prisery, monstra a udatny hrdinovia. Napodiv aj po tolkych rokoch je to stale dobrodruzny film s fantastickou atmosferov, ktory ma bavil, doslova som si ho vychutnaval. Aj ked teraz by som mozno skritizoval Johna Philipa Lawa, pretoze jeho toporny vykon prilis impresivny nebol, ale aj tak. Ten film nemozem nemilovat. A ta stop-motion animacia, je doslova uzasna. Cest Burtonovi, ktory ako jediny tuto animaciu stale pouziva. 8.5/10 ()
Na dobrodružný film málo dobrodružné (minimálně první hodinu), příběhově neohromující a přesto nepostrádající nic, co má podobný film mít, včetně půvabných triků Raye Harryhausena (za všechny tančící a posléze bojující bohyně Kálí). Jen s tím vším pan režisér zbytečně moc šetří. 60%. ()
Princezna Parisa od posledních zaznamenaných peripetií Sindibádova života stačila po šťastném manželství zemřít (aspoň v to optimisticky doufám), Sindibád stačil patřičně zestárnout (vlastně nepatřičně, protože striktně vzato o tři roky), zošklivět a především mu za tu dobu zmodraly oči. I když osobně u mužů světlé, pokud možno modré, oči beru jako příjemný bonus, u Sindibáda (a dalších postav z Orientu) to poněkud ruší. Hned na počátku Sindibád projeví pozoruhodnou zdobivost, když malému okřídlenému ďáblíkovi (který byl proti obloze tak o pět čísel větší, nějak jsem čekala draka, který křídly zakryje celou loď a on to takový čumáček zamračený) ukradne zlatou ozdobu a pověsí si ji na krk. V království Marabia potká jednoho padoucha a jedno maskované dobračisko. Zajímavé, že tady je zlo tak nevábné, to není typická vlastnost zla. Ale je to pohádka. Pak se Sindibád potká s vidinou, vyfasuje jednoho mladého závisláka a protože je duše ušlechtilá, zapracuje jen tak mimochodem na morální nápravě světa. Bytosti temnoty nejsou špatné, ale výskyt Kálí, kentaura a griffa během krátké doby, při současném výskytu jakýchsi Aboridžinců pro mě byl poměrně matoucí. Nemá Indie dost vlastních podivných bytostí, aby nemusela sahat po těch Řeckých? Chtěla jsem napsat něco ošklivého na adresu Margiany, ale ona byla jen dokonalým ztělesněním archetypu křehké ženy potřebující ochranu hrdinsky založeného muže, který jí statečně a neochvějně pomáhá z život ohrožujících lapálií, které by se jí bez něj nikdy nepřihodily, navíc je mimořádně hezká a vlastně mi proti mé vůli byla sympatická, potvora jedna. ()
Nejhorší "Harryhausenův" Sindibád. Ze 105 minut délky zabírá tak hodinu a půl nuda. Neskutečná, prázdná, otravná a nečekaná nuda. Nebýt triků výše zmíněného RH, zejména oživlé dřevěné sochy (jeden z mistrových vrcholů, podívejte se, jak realisticky vypadá) a šavlovačky s šestirukou bohyní Kali (že by inspirace pro hochy z ILM a jejich generála Grievouse ve třetích Star Wars?), nenabídl by tenhle film nic moc extra. Závěrečný souboj monster už mi do snímku vůbec nepasoval a Sindibádova potyčka s neviditelným záporákem sice nebyla špatná, ale popravdě jsem na ni po tom všem ani nebyl příliš zvědavý. Dvě hvězdy dávám jen za triky a Rózsovu hudbu (ačkoliv na Herrmanna nemá). ()
Opět povedená fantasy pohádka s na svou dobu bezkonkurečními triky. Na Sindibádovu sedmou plavu to ovšem nemá. ()
Tenhle Sindibád na repete úplně nesednul. Představitel hlavního hrdiny mi přišel nevýrazný záporák průměrný a příběh nic moc. Ani triky oproti geniální verzi z roku 1958 nejsou tak zásadní, ale jako jednohubka to ujde.55% ()
Sindibádovo fantastické dobrodružství stojí především na speciálních efektech mistra Raye Harryhausena. Jako dítěti v kině se mi nejvíce líbila oživlá dřevěná socha na lodi, přišla mi nejstrašidelnější. Samozřejmě šavlovaná s šesti rukou Kálí je lahůdka a souboj monster potěší. S pozdějším sledováním se k mým oceněním stále více přidávala půvabná, ba přímo krásná Caroline Munrová. Nostalgie funguje, ale po znovu zhlédnutí bych raději hvězdu ubral. Přesto ji nakonec ponechám, jelikož příběh má tajemství i spád a fantasie tady propuká naplno. Napadá mě, jestli se zde neinspiroval Spielberg, když natáčel Indiana Jonese a chrám zkázy.... ()
80% - Sindibád je hrdina mého dětství a filmy s ním jsem viděl nespočetněkrát... ()
V porovnání s filmy Sedmá Sindibádova cesta (1958) a Sindibád a Tygří oči (1977) je zde méně scén s monstry, která vytvořil tvůrce speciálních vizuálních efektů Ray Harryhausen. V první hodince hrdinové musí vzdorovat oživlé lodní soše a větší množství akce je teprve v poslední půlhodině, kde je k vidění oživlá šestiruká socha bohyně Kálí, jednooký kentaur a kočka s ptačí hlavou a křídly. ()
Další z příběhů onoho slavného námořníka. Tentokrát se vydává do Lemurie získat bájnou zlatou korunu. To mu ale znepříjemňuje zlý princ Koura. Opět musí překonat mnoho nástrah, aby dosáhl svého. Dojde i na bájné monstra. Efekty jsou na svou dobu docela zdařilé. "Přivaž svého velblouda!" ()
Oživlá lodní socha, kamenná socha bohyně Kálí šermující šesti rukama, Kentaur a spousty dalších lahůdek... na rozdíl od nových trikových podívaných tu triky dotváří atmosféru nikoli přebíjejí... ()
Jo Sindibád to byl frajer. Kdo jiný by konečně přistoupil k dlouho odkládanému polibku se slovy: ,,Miluju svobodu." ,aby bylo dámě hned jasné, že jí vysadí v nejbližším přístavu. Tenhle předek Sadáma Hussaina z Bagdádu měl prostě styl. Stejně jako Ray Harryhausen, který tady vysloveně září. Jeho skvěle udělaná oživlá lodní socha je teprve zahřívací kolo, protože pak přijde souboj námořníků se šestirukou sochou bohyně Kálí, či bitka jednookého kentaura s něčím, co hodně připomíná hypogryfa a to opravdu stojí za to. Škoda jen, že příběh je docela naivně rozvíjen a některé zvraty a činy některých postav jsou na facku scénáristovi. V momentě, kdy se hlavní záporák pokusí pohřbít Sindibáda v jeskyni i se dvěma zlatými tabulkami, které padouch tak nutně potřebuje, jsem si málem obtiskl celou dlaň na čele. Filmu také moc nepomáhá lehce nevýrazný John Phillip Law. Patrik Wayne z Tygřího oka se mi líbil víc. Přesto dávám 4*, i když v tom má prsty (no spíš jinou část těla) ta nádherná otrokyně:-) ()
Taková popletenina Tisíce a jedné noci, řeckých bájí a pověstí a slováckých lidových povídek, které mám v jedné knize. Triky na svou dobu docela dobré, ale co tvůrcům neodpustím a bude mě strašit ještě dlouho, to jsou ty prkna na Sindibádově lodi. Tohle takhle sbitý a natřený by nemohlo plavat ani na místní neckyádě. John Phillip Law soutěží s Caroline Munro o zpocenější a hezčí hrudník. Caroline je tady vůbec hodně vymazlená a sluší ji to, čímž celou dobu strhávala mou pozornost. Příběh je hodně blbost a s dokoukáním jsem měl velké problémy. Démonický protivník (Tom Baker) je spíš k smíchu, za zmínku stojí i Doyle Martin Shaw s knírem a původní český dabing od Ireny Skružné z Barrandova. ()
Zlatá Sindibádova cesta je kvalitativně na dosti podobné úrovni jako o čtyři roky mladší Sindibád a Tygří oči. Co se triků od Harryhausena týká, opět jde o řemeslně odvedenou a na svou dobu dechberoucí práci - zejména musím ocenit sekvenci s oživlou šestirukou bohyní. Herecké výkony jsou na dnešní dobu už spíše úsměvné a příběh je poněkud šablonovitý, ale za technické zpracování a vesměs slušnou akci si tento film zaslouží diváckou pozornost. ()
Srdcovka. Koura a jeho oči podlité krví, létající netopýři, tančící Kálí, fontána osudu, koruna nesmírného bohatství a tak. ()
Tři hvězdy dávám pouze za bezchybnou práci Raye Harryhausena, jehož monstra (lodní panna, oživlá naga a kentaurokyklop) jsou opět jako živá. Jinak je ale děj filmu k uzoufání nudný, hlavně při srovnání se Sindibádem a Tygřím okem. ()
Zlatá Sindibádiva cesta připlouvá o hodně později než cesta Sedmá, ale někdy mi to připadalo časově obráceně. Kvalita šla u novějšího příběhu rapidně dolu. A le i tak je to povedené dobrodružství. ()
Reklama