Režie:
Lasse HallströmScénář:
Robert Nelson JacobsKamera:
Roger PrattHudba:
Rachel PortmanHrají:
Juliette Binoche, Alfred Molina, Carrie-Anne Moss, Judi Dench, Johnny Depp, Hugh O'Conor, Lena Olin, Peter Stormare, Victoire Thivisol, John Wood (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Poklidné francouzské městečko, kde se všichni znají a kde nikdo nevyčnívá, prožívá postní období. Na morálku dohlíží upjatý starosta, hrabě de Reynard, kterému manželka utekla do Itálie. Do městečka přijíždí neprovdaná a volnomyšlenkářská Vianne Rocherová se svou dcerou Anouk. Vianne si pronajme místní cukrárnu od Armande Voizinové. Chce prodávat čokoládové výrobky podle starých tradičních receptur. Vianne má talent odhadnout, jaké touhy lidé skrývají. Obyvatelé zpočátku odmítají do obchodu vstoupit. Armande však zachutná horká čokoláda a otevře Vianne své srdce. Je nemocná a trápí se, že jí její dcera a sekretářka de Reynarda, Caroline Clairomontová, nedovolí setkávat se s vnukem Lukem. Vianne zařídí, aby se setkávali v cukrárně. Nabídne bonbony i ustrašené Josephine Muscatové. Ta žije s manželem Sergem, kterého nemá ráda. Vianne jí dodá kuráž, Josephine muže opustí a začne Vianne v obchodu pomáhat. Vianne se daří dávat lidi dohromady tak, jak si to tajně přejí. De Reynard proti Vianne brojí a píše faráři Henrimu nenávistná kázání do kostela. Vianne připravuje večírek pro Armande a mezitím po řece připlují na lodích kočovníci, mezi nimiž je i Roux. De Reynard je chce samozřejmě vypudit, v městečku nejsou vítáni. Vianne se s Rouxem spřátelí. Vianne připraví pro nemocnou Armande večírek. Jeho účastníci nakonec tancují na břehu řeky za kytarového doprovodu kočovníků. Vianne se s Rouxem miluje na lodi. Pod neblahým vlivem starosty Serge lodě zapálí ze msty k Josephine. Josephine s Anouk téměř uhoří, Armande po návratu domů zemře a Roux odjíždí. De Reynard vyžene Sergeho z města. Vianne ztratí odvahu a rozhodne se jít zase dál... (TV Prima)
(více)Videa (1)
Recenze (678)
Příjemný film. Měl jsem obavu, že půjde o nějakou "sladkou" romanci mezi Juliette a Johnnym, ale hlavní téma byl střet mezi svobodou, změnou a tradicí a konzervatismem (přirovnání k Pleasentville sedí). Líbil se mi tento motiv a moc se mi líbily postavy - Juliette, ale i Judi Dench a její vnuk i pan starosta (výborný Molina) a další. Krásná hudba Rachel Portmanové přispívá k zajímavé atmosféře (např. když vítr volá). ()
Jakožto jeden z tisícihlavého zástupu závisláků na chocolat bych mohl něco žbleptnout o přínosném vlivu kanabinoidů v této skvělé pochoutce obsažených na lidskou dušičku, ale rád přenechám slovo okouzlující Vianne a její mayské magii, její dcerce Anouk a jejímu klokanu Pantoflíčkovi, skvěle zvolené hudbě Rachel Portmanové (s drobným příspěvkem Django Reinhardta) a hlavně nezapomenutelné nezdolné Armande Voizinové. Pryč s předsudky, pryč s falešným moralizováním, poslouchejte svoje srdce a svět bude mnohem hezčí... ()
Sonda života na malé francouzské vesničce tolik konzervativní v otázce náboženské. Byť jen sebemenší potěšení je pro ně tabu, té vísce uzavřené od světa, ve které žijí lidé se svými smutnými či veselými příběhy. Jsou tak nevšímaví ke svému okolí, nebo raději nechtějí vidět realitu? Nikdo nezasáhne a nezabrání dalšímu týrání mladé ženy svým manželem, nesnaží se spojit dohromady matku s dcerou. Když tu jednoho dne přivlaje vítr nové a neznámé osoby... Hned nám může být jasné, že přistěhovalkyně nebudou mít lehké vplutí do tamějších poměrů, jelikož Vianne v podání mé oblíbené Juliette Binoche, má jakési osobité kouzlo, brzy podlehnou.. Neústupná, plná elánu, mladá a pracovitá žena si otevře svůj obchod s čokoládovými delikatesami. Při pohledu na všechny ty sladké lahůdky se mi sbíhaly sliny a já se tak utvrzovala ve faktu, že jsem velký čokoládový nadšenec. Z povzdálí svého obchodu jen němě sleduje obyvatele, kteří jsou vůči ní ještě pořád dost skeptičtí. Postupem času si získá alespoň převážnou většinu z nich a odhaluje tak jejich skrytá tajemství, přání, touhy zraněné city a otevírá jejich tajemné komnaty. Čokoláda probouzí vášně a jen díky ní pookřívají srdce místních, procitá v nich život a zjevuje se pro ně jako pokušení. Jak už to bývá, když vzniká něco nového, netradičního, najdou se i nepřátelé a i těm musí Vianne s úsměvem a chytrostí horákyně čelit. Bere lidi, jací jsou...se všemi chybami. Ve skrytu duše je to ale osamělá, tajemná žena plná touhy po lásce, která spíš než před světem utíká sama před sebou. Film ve mně vyvolával takový zvláštní nepopsatelný pocit něčeho starého, kouzelně zabarveného. Přesvědčivé herecké výkony mých oblíbených herců, nádherná hudba. Přistupte, zhlédněte a nechte si obměkčit srdce :-) ()
Pozoruhodná óda na čokoládu je holdem skutečně svobodnému lidství. Přesně a citlivě položená doba i místo děje (francouzský venkov té doby byl stále tvrzí výrazně katolického konzervatismu v podstatě starého feudálního režimu) přesně postihuje počátek prudkého hodnotového zlomu evropské společnosti, který se mohl udát kdekoliv - v Normandii právě tak jako v Province, v Kalábrii stejně jako v Aragonu, v Edinburghu srovnatelně jako v zapadlé kyperské nebo řecké vsi. Anonymní městečko, které se vědomě nevymanilo ze středověkého krunýře svých hradeb, místo, kde se téměř zastavil čas, reprezentuje jen jedno z posuzovaných pojetí života. Tím druhým je polyteistickou, zčásti ještě totemistickou mytologií podmalované putování dvou poutnic, matky a dcery, jejíž vzpomínka je hlavní dějovou linií neobvyklého příběhu. Konfrontace, která nemá vítěze, protože silnější je vždy ne ten, který ve jménu pýchy bere a odnímá, ale ten, kdo nerezignuje na pokoru a umí přijímat. Protože brát není dávat. Zhruba tak lze vystihnout zdánlivě průzračné mravní poselství tohoto mimořádného filmu. Severák, vítr drsné Skandinávie, vábí k těkání z místa na místa vždy a každého, a hopsavý klokánek dětské fantazie Pantoflíček, ho musí, chtě nechtě, následovat. Po velkém zlomu, po návratu k sobě samému, po odplynutí drsnosti, která skrývá až chlapeckou plachost navenek nesmlouvavě nesmiřitelného aristokratického starosty maloměsta se vlastně nic nemění. Jen lidé jsou tu na sebe milejší a zdvořilejší, pozorněji sledují své úspěchy i nezdary. Stařenská Madona drsného pábení v jedinečném podání Judi Denchové právě tak jako virtuózní magie něžné krásky Juliette Binochové nebo pokorný návrat k smysluplnému, vnitřně bohatému a tvořivému životu trampského tuláka a předchůdce beatniků i hippies v jedné osobě v podání Johny Deppa vedle dalších skvělých výkonů propůjčují tomuto poselství zvláštní neokázalou naléhavost. Naléhavost, která prostotou pravdy i střídmostí formy, v níž ji podává, je zváště působivou. Krajinná dvojkamera Rogera Bratta a Jeremy Brabena uchvacuje jak zasazováním města do jeho krajinného rámce, tak důsledným a důkladným mapováním a vychutnáváním zdánlivě všedních míst jeho ulic a zákoutí (zejména to platí o soše Reynaudova předka před kostelem a radnicí na plácku, který plní funkci centrálního náměstíčka). Vnějšková všednost mnohdy nezasvěceným jakoby nenabízela nic jiného než urousanou, vlastně opotřebovanou všednost; teprve bližší pohled naznačuje, že osobitost a výraznost nejsou zvláštním, ale všeobecným lidským kulturním statkem, který je dostupný pro každého z nás. Oslňující skandinávská obdoba českého čapkovského či fričovského všedního dne na rozhraní věků zůstává trvalým poselstvím-vzpomínkou, která do nás vstupuje spolu s rychle odeznívajícími posledními záběry filmu. ()
Tak se přiznejte, labužníci, kdo z Vás během tohoto filmu dostal chuť na ten božský pokrm, zvaný čokoláda?:) Určitě Vás nebylo málo, možná většina. A já za sebe říkám, že během filmu se mé chuťové smysly začaly probouzet, bohužel jsem zrovna žádnou čokoládu v dohlednu neměla. Film je vskutku vydařený. Nádherná Juliette Binoche, která je sladká, magická a okouzlující, stejně jako její čokoládový krámek a pamlsky v něm. Alfred Molina, kterému ona, ani její činnost není vůbec po chuti, což se ovšem může změnit. Lena Olin, která se z vystrašené, podivínské myšky změní ve svůdnou dámu. A Johnny Depp jako "pirát" se svůdným pohledem a kytarou. Plus další skvělé osazenstvo v podání Judi Dench, Carrie-Ann Moss a Petera Stormare. Příjemný film, ze kterého byla náramně cítit vůně čokolády a její chuť. Nejvíce mě dostala počáteční "taneční" scéna s mladinkým knězem:) Čokoláda umí divy. Musím vyzkoušet ten recept s chilli:) ()
Galerie (107)
Zajímavosti (34)
- Postavu Caroline Clairmontové (Carrie-Anne Moss) odmítla Gwyneth Paltrow. (Cheeker)
- Režie filmu byla původně nabídnuta Janu Svěrákovi. Toho ale téma nezaujalo a odmítl jej podobně jako další filmy Ostrovní zprávy (2001) a Pravidla moštárny (1999), které poté režíroval Lasse Hallström. (Dodmund)
- Rouxova (Johnny Depp) loď Reine Tora je pojmenována po režisérově dceři Toře, přičemž "reine" znamená "královna". (Zephyr01)
Reklama