Režie:
Josh MondScénář:
Josh MondKamera:
Mátyás ErdélyHudba:
Kid CudiHrají:
Christopher Abbott, Cynthia Nixon, Kid Cudi, Ron Livingston, Makenzie Leigh, David Call, Jeanette Dilone, Rosemary Howard, David Harris, Patrick Murney (více)Obsahy(2)
Newyorčan James White (Christopher Abbot) je lehkomyslný dvacátník se sebedestruktivní sklony, povaleč, který navzdory své inteligenci není schopen si udržet práci. Přežívá na gauči své matky Gail (Cynthia Nixon), která jeho životní styl neschvaluje a navíc bojuje s rakovinou. James řeší situaci útěkem k sexu a drogám do té chvíle, kdy začne být Gailin stav opravdu vážný a on se musí postavit tváří v tvář realitě, kterou nemůže ignorovat. (Artcam Films)
(více)Videa (5)
Recenze (55)
„Bylo mi 10. Chci jet na dovolenou jako dospělý.“ - „Aha, jako dospělý. Dospělý bez peněz, bez práce, bez bydlení.“ - „O čem to mluvíš? Mám peníze.“ - „To pojištění není nijak závratné.“ - „Jen říkám, že potřebuju vypadnout. Musím odtud vypadnout.“ - „To se shodneme. Musíš dospět a vypadnout z mého gauče.“ Zcela zásadní u tohoto filmu je budování si vztahu diváka s problémovým Jamesem. Se sympatiemi k jeho chování je to složité, v podstatě jako na houpačce, každou chvíli jinak. Na jednu stranu ho chápete, litujete a fandíte mu, na druhou jen těžko snášíte, jak se s tou či onou situací vyrovnává, kdy ubližuje sám sobě a všem ostatním kolem (což je ještě umocněno jeho značnou impulzivností…i když třeba reakci na přehrávání svatebního videa jsem se vůbec nedivil). Tak či onak, je skvěle zahraný (stejně jako jeho matka) a bavilo mě si na něj pozvolna přetvářet názor. Navíc tu je úmyslně „nepříjemná“ kamera, která navozuje větší autenticitu, stísněnost a napomáhá ještě k větší divákově zúčastněnosti. Vidím to na solidní 4*. ()
Az po filmu jsem zjistil, ze kameru delal Matyas Erdely (Sauluv syn) a vsechno to zacalo davat vetsi smysl. Klaustrofobni snimani v makrodetailu na oblicej protagonisty s rozostrenym okolim ale dobre funguje i tady a od zacatku (famozni uvod v klubu) dava filmu nervni, intenzivni feeling. Navic rada dejovych motivu, kterym by jine filmy venovaly samostatny zaostreny zaber, jsou tady resene jen tak bokem, coz odmenuje pozorne sledovani. Na druhou stranu se to zda byt jako Simon Killer revisited, ale Borderline kolektiv si podle me jen dal buduje nezamenitelny tvurci rukopis, v jehoz stredu stoji rozervani mladi muzi dneska. James White navic urcite neni Simonovou kopii, neni to vylozene slaboch nebo vycuranek; lze s nim snadno soucitit. Oproti Camposovu filmu je to bohuzel mene ucelene, nakonec to vyzni do ztracena jako takova narusena, glitchova etuda, ale do pameti se vryje raz dva. Misty to ma velkou energii, kterou dnes na indie scene malokdo umi. ()
Určitě nedoporučuju nikomu, kdo si prožil nebo prožívá umírání svýho nejbližšího, protože tenhle film tu bolest otevře naplno. Musím říct, že krom absolutního smutku a bezmoci z toho co vidím aniž by člověk viděl jediný pozitivní východisko mě dostal vývoj příběhu, který postupně proměňoval silně nesympatickýho chlapa v člověka, kterýho mě bylo líto a současně jsem ho za jeho peči o matku a boj o vše obdivoval, tohle si nikdo kdo to neprožil asni neumí ani představit, ale film na mě působil, že si to představit umí. Nic z toho by se nekonalo nebýt absolutních hereckých projevů titulních herců, společné scény syna a mámy ke konci vhánějí slzy do očí.......takovou sílu může mít herecký talent. ()
Dá sa tušiť, prečo ľudia tento snímok tak vysoko hodnotia. Pretože je to tak reálne až je to desivé. A ja s nimi súhlasím. Ide o totálne prirodzene vystihnutý boj so zákernou chorobou a v súvislosti s tým aj o ukážkový prechod medzi jednotlivými vzťahovými štádiami medzi dvomi blízkymi osobami, v tomto prípade mama a syn. Koniec keď si obaja predstavovali, čo by bolo keby.... bol veľmi dojímavý. A hlavne herci to skvelo zahrali, takže veľká spokojnosť. 80/100 ()
Oukej, jméno Christopher Abbott si zapisuju do kolonky se štítkem "sledovat". Na podobnou mizérii musí mít člověk náladu, ale když se mu to trefí do toho správného mentálního rozpoložení, vsákne ho to jako houba. Scéna v koupelně je top. Na tenhle znepokojivý kousek budu vzpomínat ještě nějakou dobu. Skvěle zahráno i nasnímáno. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (3)
- Tři hlavní postavy produkční společnosti Borderline Films – Antonio Campos, Sean Durkin a Josh Mond – fungují jako kolektiv a s každým novým snímkem si vyměňují role. Mond a Durkin tak produkovali filmy Antonia Campuse Afterschool (2008) a Simon Killer (2012), který spolu s Mondem produkoval Durkinův snímek Martha Marcy May Marlene (2011). U filmu James White se Mond, dlouhodobý producent skupiny, poprvé ujímá režisérské role. (Zdroj: Artcam)
- Režisér Josh Mond si pro svůj debut zvolil ryze osobní téma – příběh vlastní matky, která zemřela na rakovinu. Původně měl v úmyslu zpracovat jiné téma, ale nakonec svůj názor změnil. (Zdroj: Artcam)
- Natáčení trvalo 22 dní. Z toho se natáčelo 18 dní v New Yorku a 4 dny v Mexiku. (Karn)
Reklama