Režie:
Renny HarlinKamera:
Oliver WoodHudba:
Boris BlankHrají:
Andrew Dice Clay, Wayne Newton, Priscilla Presley, Lauren Holly, Gilbert Gottfried, David Patrick Kelly, Robert Englund, Ed O'Neill, Kari Wuhrer (více)Obsahy(1)
Ford Fairlane je rokenrolový detektiv z Los Angeles. Vypadá jako Elvis Presley, mluví jako žumpa a je pořádně praštěný. Ale, když chcete dělat tuhle práci, musíte být rošku paranoidní. Nenechte si ujít tuhle ztřeštěnou komedii s hudbou od skupiny Yello. (Guild Home Video)
Recenze (40)
Renny Harlin tohle natočil mezi Die Hard 2 a Cliffhangerem :-). Komedie, která opakovaně porušuje přikázání "never go full retard" (i když zase ne tolik, jako třeba filmy s Leslie Nielsenem) o soukromém detektivovi pracujícím v showbusinessu, je to taková sexistická rock n roll verze Ace Ventury s ultra NY italiamafia přízvukem (což v LA není vůbec divný). Hudbu dělají Yello a Harlin si z Nightmare On Elm Street 4 vypůjčil ještě Robert Englunda. Hláškovací trash na úrovni. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $21,413,502║Tržby Celosvetovo $-║ ()
rozpočet : ? tržby americke : $21,413,502 ()
Un-fuckin'- believable, heh? Naprosto cool béčko se všim všudy, ultra-cool rock 'n'roll superhero Ford Fairlane vypouští každou minutu nějmíň 3 hlášky, do toho fakt pohodovej a zábavnej příběh v rytmu rock 'n'rollu a super úchylácky výsmátej záporák Robert Englund, tohle prostě nemá chybu a to sem se ještě nezmínil, že tady je jako vypatlanej detektiv Ed O'Neill s knírkem a moc pěkná Lauren Holly. Skvělá zábava ()
"JOHNNY BYL JEDINEJ ČLOVĚK NECHUTNĚJŠÍ NEŽ JÁ. JAKO DĚTI JSME SE POŘÁD TRUMFOVALI. VYKAŠLAL JSEM NA STůL HLEN A ON ŘEKL: "DOBREJ POKUS." A VYTÁHL BRČKO.." V pubertě jsem žral druhý kultovní snímek komika Andrew Dice Claye a sice Puynova DRTIČE MOZKů, ale tenhle mi, třebaže jsem o něm věděl, nějak unikl. Škoda, protože tenkrát bych si ho byl býval užil určitě mnohem víc než dnes. Film na mě zpočátku působil (i přes mnohé vtipné hlášky) poněkud rozpačitě, ale postupně se rozjel a druhá půlka už byla i solidně akční (honička na hřbitově, pyrotechnické orgie ve Fordově domě, slézání výškové budovy). Potěšila jak Priscilla Presley v roli chladné a perverzní dámy z lepší společnosti, tak roztomilá Fordova sekretářka Lauren Holly (chvíli mi trvalo než jsem ji pod těmi brýlemi poznal), vysmátý zabiják Robert Englund či omezený policajt Ed O´Neill. Když studioví hlavouni (produkoval Joel Silver) viděli denní práce, nabídli prý Harlinovi (který už ale měl na kontě solidní horor VĚZNICE a úspěšnou čtvrtou NOČNÍ MůRU V ELM STREET) režii SMRTONOSNÉ PASTI 2 a ten ji začal točit souběžně s post-produkcí FORDA. Škoda toho zkurveného dabingu, který zničil mnohé dialogy. ()
Konečne som po strašne dlhej dobe natrafil na čistokrvnú béčkovú akčnú komédiu z 80/90tych rokov, pri ktorej divák nemusí mať nostalgické spomienky, aby sa mu páčila. Aj keď k dokonalosti béčka to má ďaleko, tak som sa nesmierne bavil. Fordovou hlavnou zbraňou, ktorá ma odrovnala a donútila prihodiť o hviezdičku navyše, nebola ostrosť jeho pästí, či presnosť jeho výstrelov. Boli to naozaj premakané hlášky, ktoré by s prehľadom mohli konkurovať aj Harlinovým najväčším hitom z úspešného trojročia a ich frekventovanosť sa mohla merať s hocijakým iným filmom. Príbeh bol zaujímavo švihnutý do centra diania hudobného showbiznisu a myšlienka nestráca na originálnom nápade ani v dnešnej dobe. 75%. ()
Komedie o rockovém detektivovi, která se tváří, že má styl - místo toho ale jenom s různým úspěchem řetězí adrenalinové akce (typu autohoničky na hřbitově) a výstupy ujetých postav. ()
Ultimátně zábavná parodie na svět hudebního showbyznysu. Úplně náhodou jsem na něj naklikl při nedělním odpoledni na Primě a nelituji toho. Hlavní hrdina je sympaťák, s siláckými hláškami, co si dělá prdel ze všeho kolem sebe. Ten film má koule! ()
Zlaté maliny 1990 - 3x - Nejhorší film, Nejhorší herec HR (Andrew Dice Clay), Nejhorší scénář... ()
Strašná kravina s příšernýma hercema, která ale po přestátí úvodních pár mozkových mrtviček docela pobaví. Guilty pleasure.... ()
Nehorázna blbosť. Ale tak vtipná, s takým spádom a s takým množstvom hlášok, že sa až čudujem, že sa im to všetko podarilo nacpať do jedného filmu. Prototyp blbého béčka a zároveň pocta béčkam, a kráľ filmov, ktorým sa snaží tú poctu vzdávať. ()
Jsou filmy, které se prezentují inteligentním scénářem, politickou korektností, nemluví se v nich sprostě a dokonce mívají i myšlenku a poselství. Na tohle všechno Farlaine kašle. Je totálně nevkusný, nekorektní, sprostý a o tom, že by film měl divákovi něco sdělit nikdy neslyšel, jelikož o tom se v Rock´n´Rollu nezpívá, že. To všechno může vzít čert, protože je tam plyšová panda, skvělý Dice Clay a Englund, krásný ženský, které se za své vnady nestydí a spousta výborných hlášek. Díky Bohu za podobný filmy. ()
No jsem rád že mám tuhle koninu zasebou. Jeden z dalších mnoha filmu, který pro mě bylo utrpení vůbec dokoukat. Hlavní hrdina mě svým chováním akorát sral jak sí hrál na krále rocknrollu, na to že to má být film o rocknrollovým detektivovi, tak výběr hudby naprosto otřesný, záživný jak hovno, akce nulová, vtip žádnej.. jediná hvězda za tu honičku na hřbitově s šíleným Englundem. Trošku mě potěšilo že se tam na chvíli objevil El bunda, ale ten taky měl pěkně trapnej scénář. Tenhle film stojí na hraně mezi odpadem a jednou hvězdou. Je to fakt nudnej, nezáživnej, trapnej shit. ()
Ještě než se Renny Harlin prokázal jako výborný akční řemeslník, natočil tuto akční komedii, která vlastně není ani akční ani vtipná, jen hodně zdlouhavá a ještě více nudná. ()
Keď som tento film (podotýkam, že nie za finančným, lež čiste osvetovým účelom) začal v roku 1991 rozširovať medzi spolužiakmi, nenašiel sa jediný(á), ktorý(á) by ocenil jeho kvality. Lenže toto je (zvlášť v Harlinovej filmografii) pecka, nadupaná cool hláškami, ktoré ja osobne považujem za kultové ("Don bol jediný človek s ktorým sa dalo rozprávať bez toho aby ste museli grcať v dúhových farbách." "Je tak veľa rití a tak málo guliek." + hláška božskej Priscilly o poníkovi, ...). Postavy, vrátane tej hlavnej, sú riadne "pošahané", štýlové a zábavné. Lauren Holly je na zjedenie a Robert Englund si strihol najlepší výstup od čias Freddyho Kruegera. Viem, že to neoceníte :-) ale doporučujem. Tentokrát ale v originále, dabing je totiž prznením tohto skvostu. (29.10.2004) ()
Tak ako ma Drtič mozgov bavil, tak Ford Fairlane išiel mimo mňa. Andrew Dice Clay tu je presne tak štylizovaný otravný kokot ako ho poznám väčšinu jeho kariéry. Detektívna zápletka ma vôbec nebavila. Humor je na úrovni kreslených grotesiek. Hlavne full retard záporáci jak keby z nejakej rozprávky vypadli. Akcie je minimum. Okrem dvoch väčších výbuchov nič ďalšie nestojí za zmienku. Chýbala mi tu nejaká poriadna kráska. Viacero sa tu len mihne. Dosť to kazí aj CZ dabing. Možno zabil väčšinu hlášok a v originále je film o niečo lepší. Ale to nemám chuť zisťovať. Celkovo za mňa nuda a jeden z tých slabších Harlinových filmov. 4/10. ()
Phill Marlowe a Elvis Presley se setkali v postavě soukromého detektiva Forda Fairlanea, hlavního hrdiny bláznivé krimikomedie. Hudba - Jimi Hendrix, Billy Idol, Yello a Boris Blank. ()
Zlaté Maliny? Vtedy museli byť v porote, ale riadne našľahaní.Ono dá sa povedať, že niečo zreje ako víno. Vtedy to možno nebol ten pravý mušt, ale dnes je to lahodné Chateauneuf-du-Pape a verím, že v dobe okolo vzniku filmu, by som bral tento snímok ako štýlový, raritný príspevok do komerčnej kinematografie. A tak je to aj dnes. ()
to čo film o rockandrollovom detektívovi postráda na scénari (to je dynamika, originalita a zábavnosť) si plne vynahradzuje na skvele zvládnutých akčných scénach od finského pekelníka harlina. nie je to žiadne umelecké dielo, ale čuduj sa svete pri jeho sledovaní sa príliš nenudíte a dá sa to kľudne pozrieť i viac krát. ()
Ačkoli si hlavní hrdina říká Ford Fairlane, ve skutečnosti se jedná jen o přejmenovaného Dicemana, a právě v tom spočívá úskalí tohoto dnes zapomenutého a svého času domnělého kultíku. Onen neomalený, prostořeký a nabubřelý rockabilly buran byl (tedy ještě dnes je) stand-up personou zdejšího hlavního představitele Andrewa Dice Claye. Diceman sice je pouze role údajně neslučitelná s osobním vystupováním Claye, ale ačkoli stojí na pincipu karikatury, není satirickou postavou jako třeba persóna Stephena Colberta v "The Colbert Report". Colbert své inspirace zesměšňoval, jeho publikum to vědělo a smálo se skrze něj tomu, co karikuje. Navíc celá show stála na obeznámení publika i hostů s faktem, že se jedná o parodii. Naopak záznamy dobových Dicemanových vystoupení přinášejí mrazivý obraz, kde se karikaturní přemrštěnost stává rámcem, který ospravedlňuje říkat hulvátské sprosťárny. Právě těm publikum aplauduje, přičemž vůbec nevidí zvrácenost, zkostnatělost, ignoranci a omezenost figury, protože ta není nastaveným zrcadlem či šaškem, nýbrž stvrzením a mramorizací jejich vlastních hodnot. Existuje sice řada případů, kdy karikaturní satira zůstane nepochopena a lidé, ze kterých si utahuje, se stanou jejím oddaným a nadšeným publikem, jako tomu bylo v případě "Ženatý se závazky" či australské ikony Barryho McKenzieho. Oproti nim ovšem Diceman nevykazuje žádné známky reflexe či znejistění pro své publikum. Přinejlepším vyznívá jako pragmatický projekt, který jednomu člověku umožňuje vydělávat si na živobytí tím, že vystupuje jako kretén a kreténi mu za to tuze rádi platí. "Dobrodružství Forda Fairlanea" se kvůli angažování Dice stávají schizofrenním filmem, kde na jedné straně Dice je ideálním představitelem pro zdejší hlavní roli bouráckého rockabilly detektiva, ale současně právě kvůli němu celý film odpudivě čpí. Schizofrenie ostatně je esenciální vlastností filmu, který stojí rozkročený mezi různými tendencemi a směry, ale ve výsledku nepatří nikam. Rockabilly stylizace hlavního hrdiny a jeho chvástavá glorifikace padesátkového machismu a sexismu působí jako pozdní příspěvek do vlny nadsazeného a campového 50s retra, kterou v kinematografii zastupuje řada titulů od "Pomády" (1978) přes "Streets of Fire" (1984) či "Radioactive Dreams" (1985) po "Cry-Baby" (1990). Naopak sebereflexe a upozorňování na klišé žánrových filmů a jejich figur zase film směřuje k trendu sofistikovaných více či méně meta žánrovek v čele s "Posledním skautem" (1991) a "Posledním akčním hrdinou" (1993). Jenže oproti těmto dodnes přetrvávajícím či zpětně doceněným titulům "Dobrodružství Forda Fairlanea" krachují právě na své ústřední figuře. Fairlane je anachronismem, ale nejen, že si to nepřipouští (jako Poslední skaut), ale celý svět okolo něj to vůbec nezohledňuje. Stejné je to i s tím, do jaké míry je jen filmovou figurou, která si uvědomuje, že je nerealistickým konstruktem, když oproti Poslednímu akčnímu hrdinovi nemusí ze své comfort zone nikdy vystoupit. Na druhou stranou díky všemu řečenému byl Fairlane svého času ideálním hrdinou pro dospívající filmové nadšence. Ti ve své náchylnosti k egocentrickému nahlížení světa a rochnění se ve vlastní domnělé nadřazenosti, nenahlédli fakt, že hlavní hrdina je prostě nesympatický kokot, ale mohli v něm vidět velkého bouráka sršícího vtipem, nadhledem a frajerstvím a celý film pak prohlašovali za kdovíjak progresivní či nedoceněný. Právě tento mladický nerozum pak zakládá dualitu zdejších hodnocení, kde extatické reakce v převážné míře pocházejí z doby, kdy se databáze zakládala, neboli od pamětníků, kteří film viděli, když se svého objevil ve videodistribuci, zatímco střízlivější a rozčarované ohlasy evidentně pramení od starších diváků zvědavých, co je zač ten do nebe vynášený fenomén. () (méně) (více)