Scénář:
Eva BorušovičováKamera:
Martin ŠtrbaHudba:
Antoni Komasa-ŁazarkiewiczHrají:
Václav Jiráček, Ivan Martinka, Michał Żebrowski, Sarah Zoe Canner, Maja Ostaszewska, Katarzyna Herman, Táňa Pauhofová, Danuta Szaflarska, Marian Dziędziel (více)VOD (1)
Obsahy(2)
V našem příběhu poznáváme Jánošíka (Václav Jiráček) jako vojáka Rákocziho vojska. O pár let později ho vidíme v císařském vojsku, kde hlídá vězně u správce Bytčianského zámku Krištofa Ugronoviča (Marián Labuda). Jednoho však neuhlídá, nebo spíše uhlídat nechce... Je jím dávno pronásledovaný zbojník kapitán Tomáš Uhorčík (Ivan Martinka). Další zimu tráví Jura doma v Terchovej. Uhorčík si ho najde a přesvědčí ho, aby se přidal ke zbojníkům. Jánošík si brzy získá obdiv jak Uhorčíka, tak i některých členů zbojnické družiny. Mezitím, co Jánošík poznává zbojnický život se Uhorčík zamiluje, rozhodne se oženit a změnit svůj život. Juro se ujímá vedení družiny. Bohatým bere a chudým dává. Mezi lidmi o něm začínají kolovat legendy. Příběh o lásce, přátelství, o hledání štěstí a o osudu, nad kterým se jen těžko dá vyhrát... Příběh nejslavnějšího zbojníka, který bohatým bral a chudým dával. Stal se symbolem lidového odporu proti panskému útlaku. Lidová fantazie ho obdařila přímo pohádkovými vlastnostmi. Zázračnou silou, neobyčejnou chytrostí a odvážnými činy. I když byly dosud natočeny čtyři celovečerní filmy o Jánošíkovi, slavného lidového hrdinu příliš neznáme. Známe jen lidovou legendu o slavném zbojníkovi, který bohatým bral a chudým dával a kterého po zradě popravili zavěšením na hák za žebro. Opravdového Juru Jánošíka, mladíka z Těrchové, jehož krátký, ale dramatický život inspiroval generace Slováků k vytvoření legendy, přibližuje až tento nový film režisérek Agniezsky Holland a její dcery Kasii Adamik. Výpravný velkofilm vznikl podle scénáře Evy Borušovičové, která několik let studovala archivní záznamy a dokumenty. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (444)
Ano, většinou vše bylo řečeno. Herci dobří, hudba bez problému, krásná slovenská krajina a výborně natočené intimní momenty. Troška folklóru vůbec neuškodí a naturalismus je někdy k dobru, jindy trošku zbytečný. Bohužel skutečně velikým zádrhelem je slabý děj, žádný vývoj a nudná místa. I tak jde podle mě o velice slušný film, ve kterém se nedá nic vytknout filmařině, režisérkám, ani kameramanovi. (Protože ve chvíli, kdy hodnotím, má film na csfd 49% a Bathory 58%, přikláním se ke čtyřem hvězdičkám ve prospěch Jánošíka. Jinak 70%). ()
Od roku 1921 se Jánošík pravidelně znovu a znovu vrací jako hrdina stále nových a nových filmů. Jakoby nestačilo vždy podtrhnout technický pokrok a mít všechny Jánošíky v každé fázi filmového pokroku – v němém a zvukovém, v barevném a širokoúhlém. V hraném a animovaném. To by bylo příliš snadné a proto se současná Jiráčkova tvář zapsala jen do galerie mezi celou řádku adaptací, které se realizují napříč celou střední Evropou. V Polsku už také byl (1974), nejčastěji samozřejmě na Slovenku jako Jánošíkov dar (1989), Juro Jánošík (1987), Zbojník Jurko (1976), Jánošík I. a II. (1962) a v Československu Jánošík (1935). Nejideálnější zřejmě ale navždy zůstane ta úplně první verze, protože se nemusela potýkat s takovými absurditami jako je odlišný český a slovenský dabing. Dnešní Jánošík je snahou o překonání tradice a určení nového směru, ale na to je film Hollandové a Adamikové příliš roztříštěný s nepříliš dobře vyřešením vztahem ke své slavné konkurenci. ()
Stejně jako Bathory je i Jánošík dlouhý, rozvleklý a strašně ukecaný film, v němž je kopa scén úplně nadbytečných. A ty rozmělňují atmosféru na dětskou kašičku. Jelikož jsem si v průběhu filmu často pokládal otázku PROČ, tak i můj komentář se ponese v tomto duchu, dovolím si tedy pár technických poznámek: PROČ musí hrdinové u líbání tak mlaskat? Nebo dostal zvukař malý plat? PROČ sex ve sněhu? Že by měla Pauhofová izolované orgány? PROČ se film pohybuje od pařby k pařbě a mezitím se dočkáme dost chabých přepadení? PROČ když někdo umře, absolutně vás to nechytne? PROČ se v base vykládají vtipy o napichování na kůl? Ke kladům - Jiráček je charismatický a nehraje špatně. Líbačka přes prostěradlo? Proč ne - aspon se nemlaská! Kladem určitě je, že na konci v minutě poslední Jánošík nezačal křičet: "Svobodaaaa" jako slovutný Wallace. Poprava se děla ve stylu novodbých zabíjaček, tady bych uvítal ne tak explicitní pojetí. Závěrem nesourodého komentáře zbývá konstatování, že dobré historické filmy se točí na sever od České i Slovenské republiky, v zemích polských (a teď nemám na mysli to, že obě režisérky jsou z Polska). Jánošík by byla látka pro Jerzyho Hoffmana jako vyšitá. Dal bych i tři puntíky, ale nato jsem se fakt místy nudil a ani jedna scéna mě vyloženě neuchvátila, což je málo.............. ()
Ako nepriateľ všetkých stereotypov najväčšmi oceňujem obsadenie hlavnej postavy. Ani Agnieszka evidentne nepatrí k tým, ktorí vidia pseudopriamu úmeru medzi "veľkými" činmi a "veľkými" chlapmi. Takže namiesto trápneho hláškujúceho golema tu máme melancholický lyrizmus takmer dievčensky útleho Jiráčka. Všetci chlapi ho nenávidia, lebo "zničil legendu" (v skutočnosti preto, lebo je krajší). Dôležitejšia než obdiv mužského publika je však hercova prirodzená schopnosť dodať príbehu strednoprúdového filmu zdanie väčšej autenticity než by človek čakal. ()
Keď sa v kine v 7 minúte začali "húfne" zdvíhať ľudia zo sedačiek, priznám sa, že som bol dosť zarazený a všetkých tak trošku odsúdil za ich správanie v domnení, že si takéto správanie žiadny film nezaslúži. Keď som v 14 minúte vytočený zdrapil "frajerku" za ruku zo slovami: " A IDE SA DOMOV!! " - obdivoval som každého jedného za odvahu, že sa dokázal vzpriečiť a odchodom dať tak najavo, čo, že to naši "bratia" Poliaci natočili za sračku. Čo som to za Slováka, že som na taký odpad dokázal čumieť dlhých 14 minút. Na samotný dereš by sa mala dať zbičovať sama pani Agneieszka zato, že NAJVÄČŠIEHO SLOVENSKÉHO HRDINU VŠETKÝCH ČIAS dokázala takto zhovädiť. Neskutočne trápne a ponižujúce dielo, ktoré si nezaslúži pozornosť slovenského diváka. Za hodnotu 47 % by mali podaktorí užívatelia (najviac Slováci) skončiť na háku a visieť tam spolu s Adamíkom aspoň po dobu minutáže samotného filmu, aby si tak uvedomili, že všetko sa speňažiť nedá. Tobôž "sláva" jedinca, ktorý písal slovenskú históriu. Najviac ma, ale prekvapuje hodnotenie jedného jedinca. Keď si prečítate jeho komentár a čítate pozorne - nevidíte nič iné len negatívum. A výsledné hodnotenie troch hviezd sa tak stáva "drótom" vo vašom oku. Vyzdvihovať erotické scény a "fľandrovanie" zbojníkov ako najsilnejšie emotívne momenty filmu - tak to je na FACKU. Myslíš snáď, že ľudom - SLOVÁKOM, snáď išlo o toto? Ale zas chápem. Jánošík bol Slovák, "né Čech". Ak si náhodou nevidel Jánošíka zo 62´ tak kúp pukance pre celú rodinu a ČUM o čo vlastne šlo. Len takto uvidíš svojím skleným okom rozdiel a snáď pochopíš. ()
Galerie (54)
Photo © Bioscop
![Jánošík - Pravdivá historie - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/615/162615397_2eae6c.jpg)
Zajímavosti (28)
- Herci hrali po niekoľkoročnej prestávke v pôvodných kostýmoch a pokračovalo sa tam, kde sa skončilo, bez opakovania. (marek.stone)
- Pieseň k filmu Jánošík - Pravdivá história naspieval slovenský spevák Paľo Habera. Pieseň sa volá "Láska a Smrť", otextoval ju Daniel Hevier, no v snímke sa neobjaví. (marek.stone)
- Obsadenie v tom čase 24-ročného českého herca Václava Jiráčka bolo netradičné. Je totiž nielen najmladším filmovým predstaviteľom Jánošíka, ale s výškou 1,75 m zároveň aj „najnižším”. Pre porovnanie František Kuchta, Jánošík z roku 1963, mal 32 rokov a výšku 203 cm. Takmer dva metre mal aj Paľo Bielik, filmový Jánošík z roku 1935. (marek.stone)
Reklama