Scénář:
Eva BorušovičováKamera:
Martin ŠtrbaHudba:
Antoni Komasa-ŁazarkiewiczHrají:
Václav Jiráček, Ivan Martinka, Michał Żebrowski, Sarah Zoe Canner, Maja Ostaszewska, Katarzyna Herman, Táňa Pauhofová, Danuta Szaflarska, Marian Dziędziel (více)VOD (1)
Obsahy(2)
V našem příběhu poznáváme Jánošíka (Václav Jiráček) jako vojáka Rákocziho vojska. O pár let později ho vidíme v císařském vojsku, kde hlídá vězně u správce Bytčianského zámku Krištofa Ugronoviča (Marián Labuda). Jednoho však neuhlídá, nebo spíše uhlídat nechce... Je jím dávno pronásledovaný zbojník kapitán Tomáš Uhorčík (Ivan Martinka). Další zimu tráví Jura doma v Terchovej. Uhorčík si ho najde a přesvědčí ho, aby se přidal ke zbojníkům. Jánošík si brzy získá obdiv jak Uhorčíka, tak i některých členů zbojnické družiny. Mezitím, co Jánošík poznává zbojnický život se Uhorčík zamiluje, rozhodne se oženit a změnit svůj život. Juro se ujímá vedení družiny. Bohatým bere a chudým dává. Mezi lidmi o něm začínají kolovat legendy. Příběh o lásce, přátelství, o hledání štěstí a o osudu, nad kterým se jen těžko dá vyhrát... Příběh nejslavnějšího zbojníka, který bohatým bral a chudým dával. Stal se symbolem lidového odporu proti panskému útlaku. Lidová fantazie ho obdařila přímo pohádkovými vlastnostmi. Zázračnou silou, neobyčejnou chytrostí a odvážnými činy. I když byly dosud natočeny čtyři celovečerní filmy o Jánošíkovi, slavného lidového hrdinu příliš neznáme. Známe jen lidovou legendu o slavném zbojníkovi, který bohatým bral a chudým dával a kterého po zradě popravili zavěšením na hák za žebro. Opravdového Juru Jánošíka, mladíka z Těrchové, jehož krátký, ale dramatický život inspiroval generace Slováků k vytvoření legendy, přibližuje až tento nový film režisérek Agniezsky Holland a její dcery Kasii Adamik. Výpravný velkofilm vznikl podle scénáře Evy Borušovičové, která několik let studovala archivní záznamy a dokumenty. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (444)
Od roku 1921 se Jánošík pravidelně znovu a znovu vrací jako hrdina stále nových a nových filmů. Jakoby nestačilo vždy podtrhnout technický pokrok a mít všechny Jánošíky v každé fázi filmového pokroku – v němém a zvukovém, v barevném a širokoúhlém. V hraném a animovaném. To by bylo příliš snadné a proto se současná Jiráčkova tvář zapsala jen do galerie mezi celou řádku adaptací, které se realizují napříč celou střední Evropou. V Polsku už také byl (1974), nejčastěji samozřejmě na Slovenku jako Jánošíkov dar (1989), Juro Jánošík (1987), Zbojník Jurko (1976), Jánošík I. a II. (1962) a v Československu Jánošík (1935). Nejideálnější zřejmě ale navždy zůstane ta úplně první verze, protože se nemusela potýkat s takovými absurditami jako je odlišný český a slovenský dabing. Dnešní Jánošík je snahou o překonání tradice a určení nového směru, ale na to je film Hollandové a Adamikové příliš roztříštěný s nepříliš dobře vyřešením vztahem ke své slavné konkurenci. ()
Od slova do slova suhlasim s Pomovym komentarom. S odretymi usami davam 3 hviezdicky, skor sa teda zdrziavam pri 50-tich %. Taktiez som v zavere myslel na STATOCNE SRDCE (1995) s Melom Gibsonom, ale to sa s tym filmom vobec neda porovnat aj napriek tomu, ze Janosikova smrt bola taktiez drsna avsak chybali mi tam tie emocie, ktorym strasne pomohla ta smutna Hornerova hudba. Uplne by stacilo, ak by film trval nejakych 90 minut, lebo tato 130 minutova dlzka je vrazedna. _________ Václav Jiráček - (Jánošík) +++ Ivan Martinka - (Tomáš Uhorčík) +++ Michał Żebrowski - (Turjag Huncaga) +++ Sarah Zoe Canner - (Barbora) +++ Marián Labuda - (Krištof Ugronovič) +++ Tatiana Pauhofová - (Anička) +++ Gabriela Bírová - (Katka) +++ Richard Krajčo - (Chliastakov) +++ ()
Film by se spíše měl jmenovat Jánošík - Nudná blbost, protože mě málem několikrát (!!!) uspal. Sice nedávám odpad, protože se mi líbila kamera a hudba, ale v podstatě souhlasím s komentářem od uživatele Ivoshek. ()
Keď sa v kine v 7 minúte začali "húfne" zdvíhať ľudia zo sedačiek, priznám sa, že som bol dosť zarazený a všetkých tak trošku odsúdil za ich správanie v domnení, že si takéto správanie žiadny film nezaslúži. Keď som v 14 minúte vytočený zdrapil "frajerku" za ruku zo slovami: " A IDE SA DOMOV!! " - obdivoval som každého jedného za odvahu, že sa dokázal vzpriečiť a odchodom dať tak najavo, čo, že to naši "bratia" Poliaci natočili za sračku. Čo som to za Slováka, že som na taký odpad dokázal čumieť dlhých 14 minút. Na samotný dereš by sa mala dať zbičovať sama pani Agneieszka zato, že NAJVÄČŠIEHO SLOVENSKÉHO HRDINU VŠETKÝCH ČIAS dokázala takto zhovädiť. Neskutočne trápne a ponižujúce dielo, ktoré si nezaslúži pozornosť slovenského diváka. Za hodnotu 47 % by mali podaktorí užívatelia (najviac Slováci) skončiť na háku a visieť tam spolu s Adamíkom aspoň po dobu minutáže samotného filmu, aby si tak uvedomili, že všetko sa speňažiť nedá. Tobôž "sláva" jedinca, ktorý písal slovenskú históriu. Najviac ma, ale prekvapuje hodnotenie jedného jedinca. Keď si prečítate jeho komentár a čítate pozorne - nevidíte nič iné len negatívum. A výsledné hodnotenie troch hviezd sa tak stáva "drótom" vo vašom oku. Vyzdvihovať erotické scény a "fľandrovanie" zbojníkov ako najsilnejšie emotívne momenty filmu - tak to je na FACKU. Myslíš snáď, že ľudom - SLOVÁKOM, snáď išlo o toto? Ale zas chápem. Jánošík bol Slovák, "né Čech". Ak si náhodou nevidel Jánošíka zo 62´ tak kúp pukance pre celú rodinu a ČUM o čo vlastne šlo. Len takto uvidíš svojím skleným okom rozdiel a snáď pochopíš. ()
Jiráček má divné predné zuby, tie ma rušili asi najviac z celého filmu (a jeho dabing). Vyzerá, akoby si ich v detstve vybil a náhradné mu vyrobili príliš veľké. Okrem toho sa mi však snaha o všeobjímajúcu dobovú fresku celkom pozdávala. Niektoré línie vyzerali nedotiahnuté, iné rozbité... ale pre mňa osobne to v konečnom dôsledku nie je prepadák ani neúspech. Dávam 4*, lebo snaha o realistickosť dobových pomerov a napokon aj ten kritizovaný kontrast medzi poetikou a naturalizmom ma očarili. A ešte Tomáš Uhorčík ;-) ()
Juraj Jánošík je klasická, zidealizovaná legenda, ktorú stvorili slovenské dejiny. Ľudový hrdina, čo bohatým bral a chudobným dával. Charizmatický zbojník. V jeho prípade ma nezaujíma nejaká pravdivá história. Chcem svojho mocného, kladného hrdinu, tak ako ho zahral a neskôr aj zrežíroval Paľo Bielik. To bol Jánošík tak ako ho chcem vidieť. Nie som zvedaví na podivný experiment poľskej režisérky, nechcem vidieť coolového, českého Jánošíka pri orálnom sexe, ani pri mimozmyslovom bodyjumpingu, nechcem tam žiadne samoúčelné holotinky, rúhavé spodobnenia panny Márie, nepáči sa mi nadržaná, promiskuitná Anička, či trapné prdy do zapálenej sviečky. To mi ku tejto téme naozaj nesedí. Veľmi mi vadili aj tie hlúpe dialógy. V podobnom štýle sa rozprávajú zahnojení burani niekde na disco zábave. Tento film nezapôsobil na mňa dobrým dojmom. Je rozťahaný, nudný, nezáživný. Škoda. ** ()
Je-li tohle "pravdivá historie", tak je na místě Juru Jánošíka zpětně jaksepatří politovat. Jeho zbojnická kariéra totiž za moc nestála. Byla to spíš jedna velká nuda občas proložená sexem a loupením. Ano, přesně tak, jako film. Agnieszka Holland to myslela dobře (však se taky s natáčením slovenského eposu pár let mordovala), bohužel dost věcí jí podrazilo nohy. Jednak V.J., představitel hlavního hrdiny a neskutečný panák, který snad není schopný jediné emoce (vyjma pofňukávání a závěrečných nutně uslzených očí - velice podobně "hrál" i jistý M.S. v Máji... až mě to vyděsilo). Dále příběh, který postrádá pořádné zapamatovatelné momenty a je tvořený jakžtakž zajímavými epizodami pospojovanými nudnou vatou. Zmínit je třeba i přestřelky a přepady, které jsou (vyjma úvodní šarvátky) divné a nedramatické. Naštěstí má ale Jánošík i pár plusů. Tím největším je účast Michala Zebrowského, skvělého to herce a velkého sympaťáka. Právě on má na svědomí možná úplně nejlepší scény točící se kolem jeho "ženy", dítěte a křtu. Dalším plusem budiž líbivá poetická hudba, příroda (což ovšem není kumšt filmařů, že) a... A dál asi nic. Jak jsem psal už několikrát u jiných ambicemi nacpaných veleděl: Film měl být buď o dost kratší nebo o dost zajímavější.__P.S. Richarda Krajča už nechci nikdy v žádném filmu vidět.__P.P.S. Táňu Pauhofovou ano. ()
Trvalo mi to přesně do půlky filmu, než jsem Jánošíkovi Agnieszky Holland přišla na chuť. Každý hrdina, který vstoupil do lidského povědomí začíná po smrti žít svým vlastním životem - stává se totiž legendou. Přestává být Jurou, jeho skutečný život se stává příliš banálním. Prostý lid vždycky toužil mít před očima hrdiny, ke kterým by mohl vzhlížet, kterého by mohl obdivovat. O Jánošíkovi šli zvěsti už za jeho života, po smrti si každý ještě něco přidal. V předchozích zpracováních byl vykreslený právě jako legenda a lid jásal, měl svého hrdinu. Agnieszka se pokusila o zpracování jiné, její Jánošík je hrdina/nehrdina, není tak charismatický, jako jeho předchůdci. Není mužný, je spíše chlapecký, žije normálním životem. Raelistické zachycení prostého života chudých lidí s jejich tradicemi je to, co dělá snímek zajímavým. Není tím, jak to doopravdy bylo, ale to mohlo být. Kreativní kamera umocňuje celkový dojem. ()
Zdejší Juro Jánošíka bez obvyklé vtahující baladičnosti, či spíše snaha zobrazit ho bez piety v opravdovém světle. Mě osobně se neheroizovaná postava docela líbila, který určitě měla něco do sebe. I přes některé klady filmu tohle pojetí nesplnilo mé očekávání a dokonce si myslím, že zůstane ve stínu Bielikova filmu Jánošík I., II. obracejíc do historie v líbivější verzi, nicméně ta zase vyzněla nevěrohodně. ()
Strašne veľa by sa dalo písať a rozprávať o tomto Jánošíkovi, hlavne preto, že je strašne nevyvážený. Striedajú sa pekné a zaujímavé momenty ako úvod, prísaha, mŕtvy kamarát na kolese, prepadnutie a zbitie sudcu, pohreb kamaráta a následná poprava v daždi, vražda farára, záverečná poprava Jánošíka. .. s nudnými a nezaujimavými, to sú všetky zbytočne posteľné scény, snové vsuvky, krútiaca sa kamera a scény, ktoré dej nikam neposúvajú, hlavne v prvej polovici filmu. Snahu o zobrazené násilie oceňujem, rovnako zobrazenie starých tradícií. V.Jiráček bol taký nemastný, neslaný. Lepšie to sedelo Martinkovi ako Uhorčíkovi a páčila sa mi postava zradcu Huncagu, ktorý mohol dostať trošku väčší priestor. Nevyužití boli ešte mnohí napr: T. Pauhofová, ktorá sa mihne v úvode a párkrát vykukne zaujímavo obsadený Marián Labuda. Hudba bola slušná a v spojení s krutou popravou v závere určite každému pripomenie popravu v Statočnom srdci. Na to, aby vznikol veľkofilm podobných kvalít sme mali skoro všetko. Len nie to postatné. Schopného režiséra a dostatok financií. Ako odrazový mostík pre lepšie zajtrajšky, Jánošík obstojí. Bohužiaľ Bielikovmu dvojdielnemu Jánošíkovi nesiahá ani po pás. Napriek tomu som to chcel vidieť a chcel som kúpou lístka k tým lepším zajtrajškom prispieť. Na záver by som rád napísal zaujímavú vetu jedného historika (článok bol uverejnený v SME), v ktorom povedal, že pravdivý príbeh o Jánošíkovi nikdy nebude, pretože čoho sa mýtus dotkne, to sa premení na mýtus. Film 60%. ()
na slovenský film je to úplne ok. s hollywoodskou konkurenciou sa však nemôže rovnať. a áno, je to lepšie než bathory ()
V první řadě by měl k nakopnutí nastavit svůj gluteus maximus ten, kdo rozhodl, že film poběží v českých kinech nadabovaný... Zkusím se s tím vyrovnat a odhlédnu od tohoto nešťastného faktu, který docela kazil zážitek z projekce (zejm. Jiráček svoje dialogy četl jako stydlivý školák před celou třídou). Film je pojatý velkolepě a už stopáž napovídá, že má hodně co říct... Nakonec to nebyla až tak úplně pravda... Příběh o Jánošíkovi je notoricky známý a rozvláčně ho převyprávět ve 140 minutách by asi byla nuda. Naštěstí film ukazuje hlavního hrdinu spíše jako normálního chlapa, tj. se všemi radostmi a starostmi normálního člověka, nevyjímaje pitky, milostné pletky, vztah k rodičům, politické názory, pochybnosti o svém zaměstnání....apod. - což v jednolivých epizodách oživuje celý příběh. Základní charakteristika postav je tedy obstojná, avšak co nejvíc drhne uši, jsou dialogy - nepřirozené, škrobené, šroubované.. Film je mnohem zajímavější v částech, v nichž se nemluví, kdy roztěkaná kamera snímá krásnou krajinu, kdy zabírá folklorní zvyky (svatba, pohřeb) či milostná vzplanutí atd. Čest výjimkám (např. soud). Zvláštním prvkem byly snové scény, bez kterých bych se ale obešel - vnitřní pocity hlavního hrdiny by šly vyjádřit elegantněji a účinněji i jinak, tady mi to spíš připadalo, jako dobře mířená pěst panenky Marie na oko divákovo... Film jako celek je obstojný a v oblíbeném srovnání s Jakubiskovou Bathoryčkou je skutečně o třídu výš. Přesto na přehnané poplácání po ramenou to není. Průměrný historický film, který je řemeslně na výborné úrovni, ale postrádá koření v podobě pronikavějšího nápadu a lepšího scénáře (škoda že např. nebyla více rozvedena myšlenka o tvorbě mýtu a legendy, které se film jen velmi lehce dotkl). ()
Z celého filmu mám podobný pocit zmaru a rozčarování jako z Bathory nebo Máje. Promarněná příležitost, kterou snad trochu zachraňuje krásná příroda, za kterou ovšem filmaři nemůžou ()
Tak předně, jedno je jisté. Jánošík bohatejm bral a chudejm taky. To jen na začátek... Nevím jak ostatní diváci, ale já jsem od tohoto výletu na počátek osmnáctého století čekal víc. Tvůrci nám sice nabídnou nádherné scenérie slovenských velehor, prostotu kolib, salaší a krásu roubené lidové architektury, národopisec (dnes etnograf) zaplesá nad ukázkami lidových zvyků, tanců a písní... Mimo jiné se také dozvíme, že zbojník má rád sex prakticky kdekoliv, kdykoliv a za jakéhokoliv počasí... To je ale vlastně v souhrnu vše. Děj je splácaný dost zoufale protože toho tvůrci asi k legendě víc hmatatelného neměli. O to více mne fascinuje brutální stopáž 137 minut.... Divák se dočká několika přepadení povozů i závěrečné napíchnutí na hák lapeného Jánošíka (doufám, že nespoileruji - tohle snad zná každý!). Ale o nějakém napětí, strachu či emocích tu nemůže být vůbec řeč. Naopak slavnou legendu film dle mého názoru kazí. Divák se vlastně dozví, že kámoš Uherčík už nechce zbojničit a tlupa nemá šéfa. Tak řekne Jánošíkovi, kterej do té doby živ jest poctivou prací, aby to za něj vzal... Hodnej kámoš (nebo blbej) Jánošík řekne - tak jo a začne s tlupou zbojníků přepadat boháče. O nějaké mstě, odporu proti útlaku atd.. zde není řeč. Krade se jen pro lup. I když pravda jednou ve snímku došlo i na rozhazování naloupených věcí prostým vesničanům. Lupičství je hojně kořeněno nahlížením do intimního života zbojníků a jejich rodin. Ten čeká děcko, ten se uchází o tu, ten zase o onu, ten už se bude ženit, ten zas má trable s ženou cikánkou.... Sem tam do toho nějaké přepadení, taky zrada ...no a jelikož na každého jednou dojde, lup od kata hák pod žebro, šup nahoru přes břevno, poslední pohled na východ slunce nad Gerlachem a šmytec... ----------- Je to celkem škoda. Od brutální Bathory je tohle posun o jeden stupeň k lepšímu, interiéry, exteriéry, výprava - vše bylo celkem dobré. Bohužel scénář, divný střih a v neposlední řadě i šílený český dabing však jakýkoliv potenciál nekompromisně zazdil. Za to zívání dávám jen * * ()
Neskutočne otrasná kamera! 35% - 2* ()
Strašně dlouhý a hlavně táhnoucí se film, který nemá žádné tempo ani akci a co má, to jsou bohužel hodně slabé herecké výkony. A pokud jde o Václava Jiráčka v hlavní roli, tak to byl chvilkami výsměch, protože má asi takové charisma jako Ferda mravenec / Ferdo promiň /. ()
Stejně jako Bathory je i Jánošík dlouhý, rozvleklý a strašně ukecaný film, v němž je kopa scén úplně nadbytečných. A ty rozmělňují atmosféru na dětskou kašičku. Jelikož jsem si v průběhu filmu často pokládal otázku PROČ, tak i můj komentář se ponese v tomto duchu, dovolím si tedy pár technických poznámek: PROČ musí hrdinové u líbání tak mlaskat? Nebo dostal zvukař malý plat? PROČ sex ve sněhu? Že by měla Pauhofová izolované orgány? PROČ se film pohybuje od pařby k pařbě a mezitím se dočkáme dost chabých přepadení? PROČ když někdo umře, absolutně vás to nechytne? PROČ se v base vykládají vtipy o napichování na kůl? Ke kladům - Jiráček je charismatický a nehraje špatně. Líbačka přes prostěradlo? Proč ne - aspon se nemlaská! Kladem určitě je, že na konci v minutě poslední Jánošík nezačal křičet: "Svobodaaaa" jako slovutný Wallace. Poprava se děla ve stylu novodbých zabíjaček, tady bych uvítal ne tak explicitní pojetí. Závěrem nesourodého komentáře zbývá konstatování, že dobré historické filmy se točí na sever od České i Slovenské republiky, v zemích polských (a teď nemám na mysli to, že obě režisérky jsou z Polska). Jánošík by byla látka pro Jerzyho Hoffmana jako vyšitá. Dal bych i tři puntíky, ale nato jsem se fakt místy nudil a ani jedna scéna mě vyloženě neuchvátila, což je málo.............. ()
KINO/// Obsazení 6/10 Děj 3/10 Hudba 8/10 Efekty 6/10/// +film má velkolepý hudební doprovod, relativně charismatického hrdinu, krásné obrázky, prostředí a známé (Pauhofová, Labuda) i neznámé tváře -ovšem nemá dramatický ani extra poutavý děj, nemá moc provázané vztahy mezi Jánošíkovou družinou a našlo by se toho víc, co ten film nemá a měl mít/// Na Jánošíka jsem šel kvůli tátovi. Mě samozřejmě tento film taky zajímal, ale pro něj je Jánošík filmový hrdina a tak si nechtěl nechat ujít ani tuto verzi. Bohužel i on z kina odcházel se smíšenými pocity. Na námět se samozřejmě nedá nic říct. Ovšem to zpracování, ta režie i ten scénář je na pováženou slabý, nevýrazný. Z kina si odnáším celkem depresivní a rozmrzelý výraz a snažím se zjistit do jaké míry je to smutným koncem a jakou na tom má váhu samotné zpracování. Tento film sice nemůžu zatratit, ale mám z něj opravdu špatnou náladu a to mě na tom štvě nejvíc./// Celkem 51%/// ()
Čekal jsem moc, ale nedostal nic. Prostě amatérský pokus o natočení pořádného filmu. Bohužel se to tvůrcům malinko nepovedlo... ()
Zklamání. Za spoustu peněz se nedostává ani historie, tím méně pak pravdivé. A i s Jánošíkem je to pofiderní. V podání Václava Jiráčka se jeví jako chvílemi infantilní zasněná naivka, chvílemi jako překvapivý přemoudřelec, ale rozhodně ne jako zbojník. Od ještě horšího hodnocení mne odrazuje vlastně jen druhý plán - hezky nasnímané slovenské hory a muzika. Příběh je vyprávěný nevynalézavě, postavám občas chybí motivace pro to, co vyvádějí, dlouhé minuty vyplňuje nuda. ()
Reklama