Režie:
Juraj HerzKamera:
Jiří MacháněHudba:
Petr HapkaHrají:
Ondřej Pavelka, Anna Maľová, Julie Jurištová, Josef Kemr, Juraj Kukura, František Filipovský, Přemysl Kočí, Růžena Rudnická, Lubomír Černík, Josef Somr (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Potulný student Martin se přihlásí, že uzdraví princeznu Adrianu, která trpí podivnou nemocí. Netuší, že princezna je v moci mocného čaroděje Aldobrandiniho, který si připravuje omlazovací elixír z krve devíti lidských srdcí. Podaří sa Martinovi čaroděje porazit?
Film měl společný rozpočet, a také částečně dekorace, se snímkem "Panna a netvor". V ateliéru č. 6 na Barrandově vytvořil architekt Vladimír Labský multifunkční dekoraci, která byla po úpravách využita rovněž při natáčení filmů "Panna a netvor", "Tajemství Ocelového města" a "Kočičí princ". (oficiální text distributora)
(více)Recenze (217)
Dosť ťažká rozprávka, skôr je to film pre dospelích. Tá maska J.Kukuru sa nedá zabudnúť.....65%. ()
...malá noční můra...jako dítě jsem se této pohádky bála, ovšem pan Juraj Herz je mistrem hororu..... ()
Klasifikace "pohádka" je v tomto případě příznakem slabomyslnosti, protože tento surový fantaskní horor naprosto není vhodný pro děti a traumata z jeho zhlédnutí v útlém věku mohou přetrvávat roky. Jako horor pro dospívající a dospělé diváky celkem ujde. ()
Oproti Panně a netvorovi ubohé, a to včetně Hapkovy hudby. Začátek je rozplizlý, zápletka nudná a konec debilní. To těch osm zachráněných a vzápětí opuštěných nikomu nechybělo? Chtěla princezna vlastně vysvobodit? Výstižný komentář: Kalidor_ ()
Rozhodně velmi dobrá hororová pohádka, ale scénář má logické trhliny. Nejpůsobivější je síň času. Děsivá na ní není samotná fikce, nýbrž to, že celkem věrně ukazuje, jak vnímá čas starý člověk. Závěr filmu, kdy šašek coby jakýsi morio ex machina způsobí, že si hlavní hrdina vzpomene na svoji kejklířskou milou, mi přišel poněkud zkratkovitý, byť konsekventní. Co měl mládenec dělat? Ze zámku ho navzdory jeho zásluhám vykopli, byť s poctami a penězi, a i kdyby ne, co by si muž z lidu počal s nějakou namyšlenou feudální fiflenou? Jak praví básník: „Nechci princeznu za ženu, / chci obyčejnou ženu. / Princezna neumí vařit / kořalku z kořenu.“ ()
Až moc strašidelná pohádka na to, aby se mohla dětem líbit. ()
Tato pohádka je strašidelnější než většina hororů-otázka je, jestli je to dobře. ()
Po zde přečtených komentářích jsem se bál nějakého hororu, ale naštěstí to zůstalo hodně daleko za Jamambou i Statečným kovářem. ()
Ondřej Pavelka si odehrál své, respektive svůj standard a tím je poměrně nudný až uspávačný výkon. ()
Skvělá hudba od Hapky... ()
V dnešní době už bohužel nenadchne... snad jen kvůli scéně plesu (ve spojení s Hapkovým requiemem) a síně času je třeba se na to kouknout. Za ty dvě scény dávám dvě hvězdy. ()
Proč alchymista šilhal? ()
Extrémně nudná, táhnoucí se pohádka prakticky bez děje, celá jakási zpomalená. Kdo vydrží první půlku, měl by dostat metál za trpělivost. Jednu hvězdu dávám za nápad s časovou místností v zemi hrabě Slowmotiona, jinak je to opravdu šíleně o ničem. Absolutně nechápu, jak toto může mít lepší hodnocení než O statečném kováři či Nebojsa, které jsou úplně někde jinde, ať už hudbou, dějem či myšlenkou. Zklamání roku. ()
Pro mě horor, nikoli pohádka "Panna a Netvor" měl tak úžasné, temné, hluboké, depresivní, mokré, lekavé a větvičkové kulisy, že se rozhodlo natočit ještě jednu pohádku, pardon, horor. Alespoň pro dítě mého věku to byl hutně temný zážitek. ()
Poměrně morbidní a neveselá pohádka o mocném černokněžníkovi a byrokratickém velkovévodství, které je prokleté až do morku kostí své vojenské diktatury. Poměrně je zde patrný motiv upírského příběhu první poloviny 19. století. Celkově pohádka působí na děti asi dost depresivně a není to úplně pozitivní příběh na nedělní večer. Martinův přešlap a skoro zásnuby s princeznou jsou spíš z nějakého exempla středověkého charakteru, než z klasického typu pohádky. ()
Jeden z prvních hororů, které jsem ve svém dětství viděl.. ()
3 za horor, 1 za muziku ()
Nemůžu se zbavit pocitu, že Deváté srdce je jenom takový apendix z Panny a netvora s chatrnějším a dost nešikovně vystavěným scénářem (schválně, kolik z vás by stejně jako já raději vidělo první polovinu věnovanou tomu, jak si Aldobrandini podmaňuje královský dvůr i s princeznou, než těm potulným cirkusákům?), na který Herzovi nezbylo moc času. Panna a netvor byla dokonalou ukázkou symbiózy pohádky a hororu. V Devátém srdci se tyhle dva žánry navzájem spíše tlučou, než aby se doplňovaly. A jedinou sympatickou postavou je ten po jokerovsku zmalovaný šašek Františka Filipovského. ()
Příběh pokulhává a o spádu se především v první polovině nedá mluvit. Zatímco ale grafické, scénické zobrazení předeším psycho zla - to je extratřída. Atmosférou pohádka skutečně překypuje. Oči a city jsou zde skutečně ve výhodě a silně přehlušují dějovou linii. 7,5/10 ()
Je vidět že z doublepacku zároveň natáčenýh "pohádek" Panna a Netvor/Deváté srdce šla kvalita hlavně směrem k prvně jmenovanému. Zatímco P+N ani po letech neztrácí nic na své děsivosti, ale i dojemnosti. Deváté srce ze začátku hodně nudí, aby ke konci působilo trošku hororově, ale zkrátka se to nedá srovnat s temným lesem, varhanama a zrůdičkami z Panny a Netvora. Je zajímavé, že ačkoliv má Srdce, řekněme diváčtější obsazení (Filipovský, Somr, Kemr) působí jako chudý příbuzný a je na něm vidět, že byl natočen vlastně "navíc". ()
Reklama