Režie:
Rjótaró MakiharaKamera:
Kódži TanakaHudba:
Jošihiro IkeHrají:
Kana Hanazawa, Akio Ócuka, Šin'ičiró Miki, Hóko Kuwašima, Jošimasa Hosoja, Kódži Takeda, Jošiaki Hasegawa, Kódži Išii, Takajuki Sugó, Ajumu Murase (více)Obsahy(1)
Příběh se odehrává v alternativní verzi 19. století. Před stoletím se podařilo oživit prvního člověka. Od té doby jsou mrtví používáni jako pracovní síla. I když se hýbou, nemají duši a sami ani nemyslí jako lidé. Dr. Watson je vědec, který se snaží zjistit, jak dát mrtvolám duši, a proto je vybrán britskou vládou jako agent, který má v Indii najít Victorovy zápisky. Jsou to zápisky o prvním oživení člověka a o tom, jak vrátit mrtvole její duši. (Harroc)
(více)Recenze (6)
Po stránce animace a hudby se mi to hodně líbilo, ale příběh byl takový prapodivný. Jistě je to alternativní realita, je to sci-fi a je to zase jednou splácanina všemožných postav a mýtů, která se snaží najít odpověď na důležité otázky. Poznal jsem doktora Watsona, který touží po tom zjistit co je podstatou duše a jak jí navrátit do oživlého těla svého přítele, kterého si pojmenoval čistě z praktických účelů jako Pátka. Potkal jsem hned dva záporáky, každého s velmi prapodivnou motivací, která se ale dá do jisté míry pochopit. No a celý film jsem se potýkal s tím, co je to vlastně ta duše, co je správné a co špatné a odpovědi které jsem dostal jsou takové, no všelijaké... V těch dvou hodinách se toho semele docela dost, je tam i spousta akce a zombíků. Přesto mi to přijde takové neucelené, příliš zamotané a divné. Zkrátka je to sice docela zajímavé sci-fi, jehož příběh a pointu jsem asi i pobral, ale nějak jsem tomu nepropadl a neoslnilo mě to. 6/10 ()
Alternativní historie ala Japonsko: britský imperium v rozkvětu, s globálním záběrem a na špici industriální revoluce, která je zde ovšem hodně "steam" (včetně "analytickejch počítačů" Charlese Babbageho) a navíc založená na umělejch zombíkách (až tak). Celý se to točí kolem Viktora Frankensteina a jeho poznámek o "prvním vzkříšení". Nicméně Rusové kujou pikle a vyráběj "auto-teroristicky zombíky", za ně to vede Alexej Karamazov ("Bratři Karamazovi") schovanej někde v Himalájích - literárníma a historickejma postavama se to všude jenom hemží - hlavní hrdina je kupříkladu "Dr.Watson" ("Holmes"), chodící zápisník zase "Friday" ("Robinson Crusoe"), jeho průvodce "Thomas Burnaby" ("Midsomer Murders"), kozatá "androidka" prezidenta USA Granta hledající tajemství svý "duše" se jmenuje "Hadaly" a její "otec" Thomas Edison, celou akci za Británii řídí Walsingham - "M" ("James Bond") atd. Dopravní prostředky jsou různý ale impozantní USS Nautilus samozřejmě nechybí. Animace trochu "expresivní" ale působivá (třeba když se zombie vojáci v uniformách 19 století trochu "mátožně" po tisících masakrujou v Chajbarským průsmyku mezi Afghanistanem a Pákistánem), hodně silnou atmosféru má putování pohořím Hindukuše. Celkově japonskej anime nadstandard. ()
Že mi nejvíc brouků za poslední dobu podstrčí do hlavy právě nepěkně podceňovaná animovaná všehochuť lecčeho viktoriánského a vůbec celoevropsky dobového, na co si jen vzpomenu, tomu říkám překvapení. Impériu mrtvých se to přesto povedlo i poté, co jsem byl k premise o zkoumavém Johnu Watsonovi jaksepatří skeptický. Mám ale tuze rád nedávno ukončený (a taktéž nedoceněný) seriál Penny Dreadful, jehož jedna linka se věnuje právě pokusům doktora Frankensteina a fyzickým i duševním následkům, které je mohou následovat. Makiharova podívaná tuto linku velmi důkladně rozebírá emocionálním, technickým i velkolepě steampunkovým směrem a ze zdánlivé splácaniny (těch vesmírů, filozofií a neslučitelných autorů se zde opravdu potkává obrovská hromada) tak dělá chvílemi až existenciální dílo, stále na základě dobrodružného spektáklu. Otázky a úvahy o vlastní smrtelnosti, podpořené nejednoznačným závěrem, tak od zhlédnutí víří v netušené míře. ()
Viděno na Animefestu, námět vkládání umělých duší do mrtvých těl za účelem jejich využití v reálném životě byl zajímavý, ale bohužel mi přišlo, že si to později vykopalo svůj vlastní hrob už jen tím přeplácáváním všemožných technologií a bizarností. Rázem se z filmu v půlce stal zombie horor, jehož eskalace vedla až k nechápání, co se to proboha na obrazovce děje. Nemohu říct, že by titul nějak zásadně nudil, ale spíš, než aby splnil očekávání, zamotal člověku hlavu. ()
Galerie (38)
Photo © FUNimation Entertainment
![Impérium mrtvých - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/590/160590013_d78412.jpg)
Začátek filmu byl uchvacující, rozhodně tam bylo hodně myšlenek, které jen chybělo poskládat do toho správného sledu. Druhá polovina byla ale dost zmatečná a spíš jsem hledala vysvětlení, co se vlastně děje, než že bych si užívala nádherné animace a vysloveně ''scénám padnoucí" hudbu v pozadí. Spoléhala jsem, že konec vše nějakým zázrakem vysvětlí, ale to se podařilo podle mě jen velmi okrajově a spíš se film soustředil na sesbírání co nejvíce odkazů na jiná díla, osoby, věci, které jsou mezi lidmi známé a nějak se už proslavili. Svým způsobem je to geniální myšlenka, ale vedlo to k něčemu? Nebo se snad celý příběh ztratil v hromadě informací, které musel alespoň vzdáleně spojit do jasného celku? Viděla jsem už spoustu anime, psychologické/sci-fi/vědecko-fantastické nevyjímaje, a vím, jak si Japonci libují v nezodpovězených otázkách a v koncích, které mohou být vyloženy různými způsoby. A nemůžu řict, že by se mi některé nelíbili, jen mám vždy problém, který fakt je jasně daný, a který je vlastně plně subjektivní, a je na divácích, jak ho pochopí. Tento film je jedním z nich. Osobně si myslím, že jsem hlavní "kostru" příběhu pochopila. Watson chce obživit svého nejlepšího přítele tím, že do něho vloží opravdovou duši. Otázkou celého filmu však je, co je vlastně skutečná duše... Je to snad 21 g? Emoce? Vzpomínky? Zkušenosti? To, si myslím, je ta subjektivní část, kdy si každý asi myslíme to své. Pak se také objeví klasická zápletka, která ohrozí celé lidstvo ať už "vyhlazením" přeměnou na "šťastné zombie", nebo ještě lépe, "všichni se stanou jedním a jedno se stane vším"...Dobře,...to by byla ta "jasná část". Teď bych šla více do detailů, takže kdo nemá rád spoilery, nečtěte dál!... Co tedy měla znamenat konečná scéna, proslov Fridaye při titulkách a potitulková scéna? Neprotiřečí si sobě navzájem? Před titulkami vidím, jak do sebe Watson zavede to samé, jako vpravil Fridayovi na začátku filmu, pravděpodobně substanci v podobě "umělé duše", ale vylepšenou speciálními krystaly, které hráli asi velkou roli již v předchozím dějovém zvratu..řekne mu při tom "Ještě jednou...spolu..." a zároveň mu stiskne ruku - Watson vypadá, jako kdyby "umíral", ale zároveň jsem si všimla snahy Fridaye uvědomit si, co tím myslel, když pokývl hlavou (jako malé dítě)? V titulkách nevypadá, že by si "probuzený/ten pravý" Friday cokoliv pamatoval z minulého života. Sám neví, co je vlastně skutečná duše, ale uvědomuje si, že si ji může utvořit prostřednictvím zkušeností a vzpomínek, které teprve musí sám zažít a utvořit si. Je to tedy znovu narozené stvoření s novou ale "opravdovou" duší. Jedná sám za sebe... Jak ji ale získal? Hrají v tom roli snad podivné krystaly z předchozího experimentu? Po titulkách se ale dozvíme, že Watson žije...Jak?! On nezemřel? Je snad také zombie? Vypadal dost živě... Podařilo se Fridayovi (tomu důvtipnějsímu z vědců) nějak znovu obživit Watsona? Ale vždyť je snad novou bytostí, ne? V ukázce se jeví, že Friday Watsona zná (sleduje ho dalekohledem), ale pamatuje si na něho jako starý, anebo nový Friday? A nežije náhodou Watson novým životem (s Sherlockem Holmesem) bez vzpomínek na cokoliv, co se stalo před posledním jeho vědeckým experimentem s Fridayem (před titulkami)? "JAKTO, ŽE JEŠTĚ ŽIJE, NEBO CO JE VLASTNĚ WATSON NA ÚPLNÉM KONCI?!" je vlastně má nejzákladnější otázka, která je nejvíce matoucí, a dá se vysvětlit jen domněnkami a úvahami jednotlivých diváků, ne filmem samotným. Potřebovala bych víc nápověd, abych si to konečně pospojovala... Anebo jiné názory lidí, takže jestli by si o tom někdo chtěl popovídat, můžeme s tím pokračovat tady v diskusi... :) () (méně) (více)