Režie:
Hynek BočanKamera:
František UldrichHudba:
Ladislav ŠtaidlHrají:
Jaromír Hanzlík, Miroslav Macháček, Josef Bláha, Jaroslava Obermaierová, Jana Hlaváčová, Jana Prachařová, Václav Babka, Jana Švandová, Ilja Prachař (více)Obsahy(1)
Odcizení mezi nejbližšími příbuznými bývá vždy závažnou poruchou rodinného souzení. Otec a syn se nejenže nestýkají, ale dokonce ani jeden druhého nepozná, když se náhodně setkají. Není se čemu divit, když mravně vychýlený otec po dlouhou dobu pobýval ve vězení a jeho syna po smrti matky vychovával někdejší rodinný přítel... Avšak normalizační požadavky si vynutily optimistický, téměř budovatelský výhled do budoucnosti. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (22)
Druhý film režiséra Hynka Bočana natočený podľa predlohy môjho obľúbeného moravského spisovateľa Jana Kostrhuna. Po tom, čo som si prečítal novelu "Černé ovce", podľa ktorej bola "Tvář za sklem" natočená, som zostal mierne sklamaný. V knihe sa toho odohralo oveľa viac a príbeh bol celkovo dynamickejší. Film bol natočený príliš psychologicky a retrospektívne. Človek má dojem, že sa príbeh skoro vôbec neposúva, a tak už v dobe svojho vzniku nezaznamenal žiadny výrazný úspech, čo je veľká škoda. Takže knižnú predlohu môžem odporúčať, ale pri filme si to ešte musím rozmyslieť. ()
Realistický pohled na naši socialistickou vesnici. Jo, oni ti sedláci bývali paličáci, ve špatném i dobrém slova smyslu. Lpěli na svém gruntu a socializaci zprvu bránili. V první půli filmu jsem méněvíce proklímal, nevím, proč byl otec souzen. Film se však spíš zajímá o psychiku sousedských vztahů, vytvářeným během socialistického období. A myslím, že se mu to podařilo dobře, však Jan Kostrhun tu jihomoravskou povahu miloval a patřil k ní. Sblížení syna s otcem nebylo snadné, ale nakonec právě to sedlácké paličáctví (možná, že v tom filmu to je trochu ujeté) vedlo k tomu, že zlomí i mladou snachu s dětmi. Nebyl to nijak oslnivý film, ale podtržen výborným herectvím Hanzlíkovým a hlavně Macháčkovým. ()
Nevěřil bych, že tohle režíroval Hynek Bočan. Sice mi sem moc nesedí hudba, asi Štaidla prosadil režim, ale kamera, flashbacky, práce se zvukem, rozvíjení příběhu je originální. A to drama z toho pomalu vyvstává, stejně jako život na vesnici, a asi měl film problémy s tím, co je v náznacích cítit, že to nic oslavného vůči komunismu není. Mimochodem, scéna kácení stromu otce se synem, která se celá obejde bez dialogu, je nejdokonalejší z celého filmu. Takové v dnešních ukecaných českých blábolech už vidět není. ()
Tak nejprve zápis z mého filmového deníčku. Je z roku 2011: ------------------------------- Děj to asi nemá. Jde asi o předsedování družstva? Chlapa vezou do kriminálu /36/. Tak jediné, co jsem za půl hodiny pochopil, že se někomu nabízí nějaká funkce. Zbytek jsou podivné střepiny, nějak špatně rozházené a prapodivné. Většinou mne tyhle agitky baví a mám z nich legraci, ale zde je příběh podán velmi špatně. Ani velmi dobří herci nezachránili pro mne nepochopitelný scénář, a tak je film pro mne odpad. --------------------------------- 03102011 V podstatě souhlasím s tímto starým komentářem, jen se domnívám, že hodnocení je příliš kruté. Snímku se pár dobrých okamžiků, byť je jich málo, upřít nedá, a proto dávám dvacítku ze sta. 20180909 ()
Mravně vychýlený otec? Co to je za výraz? To je nějaký terminus technicus rádoby učeného člověka, co se ráno probudil v knihovně a pak stvořil text distributorovi? Vždyť to neleze přes ústa, hlavně,že byly splněny normalizační požadavky. Kdo říká, že vztahy v rodině jsou jednoduché. V každé rodině je něco. Škoda, že tenhle zajímavě obsazený příběh, je tak složitě vyprávěn. Ta složitost mu příliš ubírá. ()
Galerie (8)
Zajímavosti (2)
- Hudbu k filmu složil Ladislav Štaidl. (M.B)
Reklama