Obsahy(2)
V polovině devatenáctého století se v provinčním německém městečku zdá být vše klidné, tiché a půvabné. Ale Vojcek (Klaus Kinski), střelec, který byl přidělen jako vojenský sluha, slyší hlasy – svět se zbláznil, přinejmenším v jeho vlastním kosmu. Pro kapitána je Vojcek komickým zázrakem – nevzdělaný, ale odvážný, plný nevyužité energie. Pro místního lékaře zase kuriozitou a předmětem krutého zkoumání. Čtyřicetiletý Vojcek má mladou ženu Marii a malé dítě. Slepě je miluje, ale Marie se i navzdory občasným pocitům viny a výčitkám oddává nemanželským aférkám a flirtování. Když ho kapitán začne častovat uštěpačnými narážkami, že je paroháč, Vojcka ovládnou jeho vnitřní démoni a hlasy. Dožene ho šílenství k činům? A jakým? (Cinemax)
(více)Recenze (70)
Teda hned na začátku jsem byl zcela sejmut, když se objevil Telč, naprosto jsem nečekal, že tady takový ikony kinematografie točili film a ještě ke všemu za komoušů. Nicméně samozřejmě to filmu ty hvězdičky nedá. Ono je otázka kde by tenhle film byl Kinskiho a jeho jedinečného hereckého projevu. Strašně těžký na vnímání, psychologie jak stehno, ale ne příliš divácky vyprávěná, navíc ty dobový dialogy mě spíš sraly než nesraly, Takže zbyla opravdu jen hudba, režie a Kinski a to víc jak dvě nevytáhne. Navcí ten spoiler v obsahu, to je tedy solidní prasárna. ()
Kinský skvělý, jeho kolegové už méně. Z dialogů postav obklopujících titulního hrdinu je slyšet daleko víc Büchner než Herzog, Marie je sice parádní kus, ale hlavně ona a její amant jsou podáni krajně naivním způsobem. Přesto je "Woyzeck" určitě pozoruhodný snímek - a zdaleka nejen díky Telči a okolí. Některé scény mají podivnou, znepokojivou atmosféru, která dokáže diváka udržet v napětí - od chvíle, kdy si Woyzeck s Ondrou ořezávají u vody pruty až po závěrečná slova o "pěkné vraždě" se nad celým příběhem vznáší stín smrti a strachu. ()
toto divadlo vo filme sa mi páčilo sugestívnou atmosférou, záberovaním, krásnou výpravou v Telči, geniálnym kinskim a skvele zvolenou hudobnou zložkou... a tým nesmierne pôsobivým, ťažko cynickým záverom... má to tempo pomalšie, no pri spätnej rekapitulácii - tam nie je nič zbytočné... a scény z krčmy, experiment s mačkou, či samotné záverečné mordovanie - to všetko je brilantné. ()
Film, kde prakticky neexistuje nic, než Klaus Kinski. Klaus Kinski, co hraje zřejmě sám sebe, od začátku do konce v transu. Hrající člověka úplně na dně, na hranici šílenství, osamoceného, trpícího. Kinski tady vlastně snad ani nehraje, prostě JE Woyzeck. Na jeho herectví tu neexistují výstižná slova a Herzogovy dlouhé záběry bez střihu jsou perfektní volbou, jak ho ještě zdůraznit. Nedivila bych se, kdyby po skončení posledního záběru Kinski zkolaboval. Woyzeck se špatně popisuje, vážně doporučuju se na to podívat. Film sám o sobě je tak mezi 4* a 5*, ale na Kinskiho je těch 5* zoufale málo. ()
Herzog převedl Vojcka pěkně stroze a chladně. Büchnerův fragment uzavřel převážně telčským náměstím a natočil jej tak, aby již nikdo jiný nemohl v tak šílené roli vidět božského Klause KInského. Vojcek je moje srdcovka (koho ne) - ta hra je tak bohatě sžíravá, aktuální a depresivní. Oni jsou mi Vojcek nějaký udýchaný... ()
Galerie (22)
Zajímavosti (3)
- Produkce filmu byla dokončena za pouhých 18 dnů a celý film byl natočen za použití pouhých 27 střihů. (akisha)
- Německý štáb si vybral pro natáčení exteriérů i český Telč - hned v úvodu filmu vidíme poetické záběry na město z výšky, točilo se hodně na náměstí, ale i přímo v historických domech. Ve filmu je i záběr, jak Woyzeck utíká makovým polem a za zády má městskou věž. (hippyman)
- Natáčení započalo pouhý týden po dokončení Nosferatu, takže vyčerpání Kinskiho postavy je velice autentické. (akisha)
Reklama