Režie:
Jesper W. NielsenScénář:
Søren SveistrupKamera:
Erik ZapponHudba:
Sune MartinHrají:
Lars Mikkelsen, Sofie Gråbøl, Harald Kaiser Hermann, Albert Rudbeck Lindhardt, Laurids Skovgaard Andersen, Lars Ranthe, Søren Sætter-Lassen (více)Obsahy(1)
Príbeh filmu je založený na skutočných udalostiach odohrávajúcich sa v šesťdesiatych rokoch minulého storočia. Do detského ústavu v Gudbjergu sa dostanú dvaja bratia, Elmer a Erik, na obdobie, kým sa ich matka (Sonja Richter) nevylieči z vážnej choroby. Avšak z týždňov sa stanú mesiace, z mesiacov roky a chlapci si uvedomujú trpkú skutočnosť, že na to, aby prežili v ťažkých podmienkach, ktorým panuje násilná autorita riaditeľa ústavu (Lars Mikkelsen) a neustále ponižovanie zo strany vychovávateľov, sa musia stať "duchmi", ktorých si nikto nevšíma. A práve mladší z bratov, hendikepovaný Elmer, ktorému sa darí zvládať ťažký život v ústave lepšie a to vďaka inteligencii prevyšujúcej ostatné deti, sa rozhodne svojmu osudu jedného dňa postaviť. (sochoking)
(více)Videa (2)
Recenze (115)
Není nad to si o víkendu pustit nějaký ten rodinný film, kde všechno hodíte za hlavu a jenom sledujete, jak všechno funguje a že ten náš svět je taková ta zahrada rajských potěšeních, kde všichni jsou na sebe hodní a mají se rádi. Na to já kašlu, já si radši pustím nějakej ten snímek o sériových vrazích anebo film z nějakýho toho ústavu, kde člověk pozná o čem ten život je? Tento snímek se odehrává v dánském sirotčinci pro chlapce, kde vidíme nově přijít dva nezvladatelné sourozence, kteří byli odebráni matce umírající na rakovinu. Hned první den se jim představí místní skvadra narušených vychovatelů v čele s násilnickým ředitelem, který razí heslo„kuj železo, dokud je žhavé". A tak chlapcům začíná přehlídka různých zvráceností a komplexů ze stran dospělých. Když o tom člověk tak přemejšlí, tak ty děti už potom asi nežily normální životy a v těchto ústavech dostaly skvělej základ pro různé duševní poruchy, deviace a možná i sklony k sériovým vraždám, jelikož jim tam do hlavy všichni hučeli, že to co se jim děje, je pro jejich dobro. To, co následovalo je zcela pochopitelné a jenom se divím, že to těm zvráceným bastardům procházelo tak dlouho. Ono to asi bylo tím, že strach je mocný nepřítel, který se může postupem času stát nebezpečnou zbraňí. Šokující pohled za zdi tohoto sirotčince byl natočen podle skutečných událostí a silně si začínám myslet, že po řadě zhlédnutých filmů z prostředí církevních institucí, nápravných zařízení a sirotčinců tam pracují jen zvrácené a zakomplexované osoby, kteří mají potřebu ubližovat a to zejména těm, kteří jsou menší a slabší a ještě se nedokáží bránit. Musím vyzdvihnout výběr všech dobře zvolených herců, zejména Larse Mikkelsena, který si svou roli ředitele vyloženě užíval a také jeho ženský protějšek v podání Sofie Gråbøl, která byla v tomto filmu snad jediný lidský element se kterým jsem se dokázal ztotožnit. Za skvěle natočené drama musím dát tentokrát zasloužených 100%. ()
Pokud stojíte o drama s dokonale bezútěšnou atmosférou, jděte do toho. Dánové přišli s dalším sirotčincem, tentokrát se mi ale příběh obou bratrů trefil do chutě, takže jsem si ho opravdu užil. Larse Mikkelsena jsem už mohl sledovat v seriálech i filmech (naposled to byl snímek 9. april) a pokaždé podal kvalitní výkon, tentokrát se ale překonal a zprostředkoval mi opravdu mrazivý zážitek. ()
„Teď se ale bavíme o tom, co je v nejlepším zájmu vašich dětí. Když nezvládnete svoji roli, stát to udělá za vás.“ Čekal jsem, že půjde o kvalitní film, ale že až tak…Začátek, velmi připomínající nástup do vězení, pomůže velmi rychle dostat diváka na stranu hlavní dvojky, a pokud by tomu tak přece jen ještě nebylo, při „Godhavnském výprasku“ se fandění a sympatie k bratrům definitivně dostaví. Spolu s obrovským hněvem a bezmocí, jakože se mnou to „lomcovalo“ solidně. Ostatně, práci s divákovými emocemi zvládají tvůrci snímku mistrně. Ale film ani zdaleka nespoléhá jen na to, silné téma, příběh, výborně zahrané postavy jak dětí, tak dospělých (vládne dokonale démonický a slizký Mikkelsen), nabušený audiovizuál, práce maskérů, retro „atmoška“…mám jen slova chvály. Menší výtku bych měl snad jen ke konci, který mohl být emočně naprosto zničující…ale ne, moje cynické já si tentokrát vystačí i s tím, co se ostatně dalo i čekat. Za mě slabší, ale plný počet. „Musíš pochopit, že to bylo pro vaše dobro. Jednoho dne mi budete vděční.“ ()
Dánové se vždy dokáží pochlubit nějakými zajímavými filmy. Nejednou vzešel ze Skandinávie naprosto skvělý film a vidím to dost i poslední dobou. Zde jsem ani nevěděl do čeho jdu. Nu a měli jsme zde Shawshank po Dánsku a z dětského domova, což je od pravěku symbolem utrpení. Nicméně asi se nedá říct, že bychom koukali na Shawshank. Logicky. Ale z mého úhlu pohledu šlo o zajímavý, ale pro mě nepříliš ucelený film. Příběh jasný, poselství a všechno ostatní je v pořádku. Ale nebylo ve filmu něco, co by mě naprosto jasně uchvátilo a nebo by mne jenom bavilo sledovat od začátku do konce v nadšení. Plus k tomu Lars ukazuje, že je málo viditelný starší brácha, který ale určitě má co nabídnout. I když tato jeho role byla mrazivá. ()
Výlet za brány dánského dětského nápravného ústavu, kde vykonávají povolání snů nejrůznější magoři a úchyláci. V podstatě v samém začátku film si mě tvůrci získali a upřeně jsem civěl na obrazovku. Dokonce i moje micka, která mi do filmů věčně prndá. Nevím, zda to bylo únavou z náročné túry, nebo tím, že je film prakticky od samého počátku nesmírně nepříjemný a oplývá hutnou atmosférou zmaru a beznaděje. Herecké výkony všech zúčastněných byly naprosto bezchybné a přesvědčivé. Inspirace skutečnou událostí bylo poté třešničkou na dortu a černou kaňkou v dánské historii. Je trošku smutné, že Dánsko nedovedlo najít k chování vúči mladistvím nějaký zlatý střed, nýbrž jdou z extrému do extrému. [85 %] ()
Galerie (10)
Zajímavosti (5)
- Herec Lars Ranthe, který hrál jednoho z tyranských vychovatelů Tofta Lassena, během natáčení nemluvil s ostatními herci, a to z důvodu, aby scény působily co nejvíc reálně. Na plac tedy chodil až když se natáčelo a při některých krutých scénách z něj měli dětští herci skutečný strach. (Tet.Ew)
- Celosvětová premiéra proběhla 13. dubna 2016 v dánském Odense. (Varan)
- Kytarista na ulici hraje píseň „Shadow of a Gypsy“ dánské rockové skupiny Ache, v červenci 1969. Píseň ale vznikla až v srpnu 1970. (vojacekr)
Reklama